Справа № 431/24/17-ц 
Провадження № 22-ц/810/155/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2020 року, серпня місяця, 12-го дня, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Гаврилюка В.К., Коновалової В.А., за участю секретаря судового засідання Сінько А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 28 грудня 2019 року у цивільній справі (№ 431/24/17-ц суддя І інстанції - Ткач О.В.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 07 березня 2017 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс Банк» (далі - ПАТ КБ «Правекс-Банк») до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Суд вирішив стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором № 6099-013/10Р від 18.10.2010 року у сумі 142 210 грн. 82 коп. У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором по розміру пені за несвоєчасну сплату кредиту - 24 597, 38 грн.; розміру пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16 377, 17 грн. - відмовлено. Вирішено питання по судовим витратам.
У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія») звернулися до Старобільського районного суду Луганської області із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування доводів заяви зазначили, що 31.05.2017 року було укладено Договір відступлення права вимоги № 2 між ПАТ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і за кредитним договором №6099-013/10Р від 18.10.2010 року. Просили суд замінити стягувача - ПАТ «Правекс-Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами № 431/24/17-ц.
Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 28 грудня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Суд вирішив змінити первісного стягувача, а саме ПАТ КБ «Правекс-Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за виконавчими листами № 431/24/17-ц. 
Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 28 грудня 2019 року. ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надали відзив на подану апеляційну скаргу, в якому просять апеляційну скаргу скаржника залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Відповідно до правил ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Згідно ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначених цим Кодексом.
Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 07.03.2017 р. у цивільній справі №431/24/17-ц (а.с.88-89) позовні вимоги ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором  - задоволено частково та стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 142 210 гривень 82 копійок та судові витрати у розмірі  2 199 гривень 78 копійок. У задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Правекс-Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором по розміру пені за несвоєчасну сплату кредиту - 24597,38 грн.; розміру пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту - 16377,17 грн. - відмовлено. Вказане рішення не оскаржувалось та набуло чинності. На підставі зазначеного, Старобільським районним судом Луганської області було видано стягувачу - ПАТ КБ «Правекс-Банк» виконавчі листи № 431/24/17-ц стосовно боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 
31 травня 2017 року між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 2, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 6099-013/10Р від 18.10.2010р., укладеним між ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (а.с.101-114). Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Згідно ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження є обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, адже до них він дійшов із належним дотриманням норм матеріального та процесуального права. 
Змістом ст. 442 ЦПК України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 цього Кодексу).
Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. Виходячи із цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження , за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13, який підтримала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2019 року, справа № 803/1273/16.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
З урахуванням вказаного, задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні, суд першої інстанції, виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, а тому заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.
У ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У ч. 4 ст. 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постановах від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18, і від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, провадження № 61-16520сво18, Верховний Суд дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
В апеляційній скарзі скаржник, як на підставу скасування ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 28 грудня 2019 року вказує на те, що суд порушив його право на участь у судовому засіданні, не були повідомленні про заміну кредитора у зобов`язанні пов`язаному з виконанням кредитного договору від 18.10.2010 року.
Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредитору є належним виконанням. Тобто, законодавець не пов`язує заміну кредитора в зобов`язанні зі згодою боржника, а повідомлення останнього про заміну кредитора у зобов`язанні має на меті виключно захист інтересів нового кредитора, який бере на себе ризики щодо несприятливих для себе наслідків у зв`язку із таким не повідомленням боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, в тому числі і у випадку виконання зобов`язання боржником первісному кредитору. Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Відповідно до ч.1 ст.15 закону України «Про виконавче провадження» - сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Згідно ст. 18 ЦПК У країни, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території У країни, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Процесуальні питання, пов`язанні з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються розділом 6 ЦПК України, зокрема ст.442. У ч. 1 ст. 442 ЦПК України зазначено: у разі вибуття, однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; ч.2 ст. 442 ЦПК України - заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець
       Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. При цьому, згідно ст. ч. 3 ст. 442 ЦПК України, Суд розглядає заяву про заміну сторони  правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Таким чином доводи заявника в апеляційній скарзі і в цій частині на увагу не заслуговують, заміна стягувача не порушує прав боржника та не може звільняти від виконання обов?язків. Сам апелянт визнає у апеляційній скарзі, що ні кредитним договором, ні договором поруки, ні доповненнями до цих договорів якісь особливі умови заміни кредитора лише за згодою боржників не передбачені, ця заміна у силу ч. 1 ст. 516 ЦК здійснюється без згоди боржника на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13. Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на викладене вище та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Старобільського районного суду Луганської області від 28 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 12 серпня 2020 року.

Головуючий                                        

Судді