Постанова
Іменем України
01 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 234/11586/17
провадження № 61-22956 св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С. (суддя - доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,
учасники справи:
позивач - Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH (представник позивача - Селіванов Михайло Георгійович ),
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь», 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» на ухвалу Донецького апеляційного суду від 03 грудня 2019 рокуу складі судді Пікалової Н. М.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог
03 серпня 2017 року Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH в особі представника Селіванова М. Г. звернулося до суду  із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі № 428u/2016 за позовом Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (далі - ПАТ «Енергомашспецсталь») про стягнення вартості поставленої продукції та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, плати за послуги перекладача.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2019 року заяву Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі № 428u/2016 задоволено. Визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Крохмаля Володимира від 15 березня 2017 року у справі № 428u/2016 за позовом Thyssenkrupp Materials Trading GmbH до ПАТ «Енергомашспецсталь» (Україна) про стягнення 414 959,20 дол. США та 602 864,56 євро вартості поставленого, але не оплаченого товару та неустойки і крім того, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору - 14 551,00 дол. США та 200,00 дол. США як компенсації сплачених послуг перекладу процесуальних документів на англійську мову, а всього 429 710,20 дол. США та 602 864,56 євро.
Ухвала мотивована тим, що суд не визнав, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.
Суд не встановив підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі АС № 428 u/2016.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Енергомашспецсталь» на ухвалу Краматорського міського суду Донецької області від 23 жовтня 2019 року повернено без розгляду, роз`яснено скаржнику, що він має право звернутися з апеляційною скаргою до Верховного Суду.
Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що ПАТ «Енергомашспецсталь» порушило порядок подання апеляційної скарги, оскільки в цій категорії справ апеляційною інстанцією є Верховний Суд.
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
21 грудня 2019 року ПАТ «Енергомашспецсталь» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Донецького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, просило її скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
27 грудня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі.
У лютому 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
09 червня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції порушив норми процесуального права, а саме частину третю статті 23, частину другу статті 351, частину сьому статті 479 ЦПК України.
Суд апеляційної інстанції не звернув уваги, що клопотання стягувача про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі № 428u/2016 було подане до Краматорського міського суду Донецької області як суду першої інстанції, який на момент подання клопотання відповідно до чинного ЦПК України розглядав таку категорію справ.
Аргументи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу представник Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH зазначає про зловживання ПАТ «Енергомашспецсталь» процесуальними правами під час розгляду судом справи № 234/11586/17, пов`язаної із справою № 905/1934/19, що визначені статтею 44 ЦПК України.
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).
Касаційна скарга у цій справі подана у грудні 2019 року, тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 460-ІХ.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи
Відповідно до пункту 9 частини першої розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заява Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року у справі № 428u/2016 за позовом Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH до ПАТ «Енергомашспецсталь» про стягнення вартості поставленої продукції та відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, плати за послуги перекладача подана до суду першої інстанції 03 серпня 2017 року відповідно до статті 392 ЦПК України 2004 року. 
Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника (частина перша статті 392 ЦПК України 2004 року).
Згідно зі статтею 397 ЦПК України 2004 року ухвала про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені цим Кодексом.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 серпня 2017 року відкрито провадження у справі за клопотанням Thуssenkrupp Materials Trading ЕМЕА GmbH про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 15 березня 2017 року.
Верховний Суд зауважує, що провадження у справі Краматорський міський суд Донецької області відкрив до набрання чинності змінами до ЦПК України, в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII і цей самий районний суд як суд першої інстанції 23 жовтня 2019 року, тобто вже після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, розглянув справу по суті. 
Перехідні положення Кодексу не містять спеціального правила  щодо порядку оскарження судових рішень у справах, де змінено правила інстанційної підсудності, у тому числі і справ за заявами про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, тому на підставі положень процесуального закону можна дійти висновку, що справи про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, які розпочаті розглядом судами першої інстанції за правилами ЦПК, які діяли до 15 грудня 2017 року, підлягають завершенню розглядом судами цієї інстанції. Відповідно, судами апеляційної інстанції, щодо перегляду рішень, ухвалених судами першої інстанції, є апеляційні суди, а не Верховний Суд.    
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року  у справі № 752/8928/17-ц, провадження № 61-6823св19.
Тлумачення процесуального закону, здійснене Донецьким апеляційним судом,  суперечить частині четвертій статі 3 ЦПК України та призводить до звуження процесуальних прав учасників процесу, оскільки передача цієї справи на розгляд до Верховного Суду як суду апеляційної інстанції унеможливлює перегляд справи в порядку касаційного провадження, як це передбачав процесуальний закон, чинний на момент відкриття судом першої інстанції провадження у справі.     
Верховний Суд урахував, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
Стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (§ 36 рішення у справі «Bellet v. France» від 04 грудня 1955 року, заява № 23805/94, ЄСПЛ).
За таких обставин, оскаржувана ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги без розгляду не може вважатись законною й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційних скарг
Відповідно до частин четвертої та шостої статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки в цьому випадку ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд, то розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» задовольнити.
Ухвалу Донецького апеляційного суду від 03 грудня 2019 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                               О. В. Ступак
Судді:                                                                                                           І. Ю. Гулейков
                                                                                                                      А. С. Олійник
                                                                                                                      С. О. Погрібний
                                                                                                                      В. В. Яремко