ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

12 серпня 2020 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 729/1526/19
Головуючий у першій інстанції - Бойко В. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/805/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Бобрової І.О., Шитченко Н.В.

учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

                                       У С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 01.07.2016 у розмірі 21 661,84 грн та судові витрати у розмірі 1 921 грн.
Позов обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 01.07.2016 (далі - Генеральна угода) ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6 737,13 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами, з якими можна ознайомитись на сайті http://privatbank.ua/rules, складають між нею та Банком кредитний договір.
АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало відповідачці кредит у встановленому договором розмірі. Відповідачка в порушення умов кредитного договору, ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, зобов`язання за вказаним договором не виконала та не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим, станом на 20.11.2019 утворилась заборгованість у розмірі 21 661,84 грн, яка складається з:
6 537,13 грн - заборгованість за кредитом;
2 923,24 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
9 844,51 грн - заборгованість за пенею;
2 356,96 грн - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди.

Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21.02.2020 позовні вимоги Банку задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 6 537,13 грн та в повернення судового збору 579,30 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що районний суд допустив однобічність та неповноту судового розгляду,  висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи, судом порушені норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що районний суд помилково позбавив позивача права на отримання процентів, як це визначено анкетою-заявою, Довідкою про умови кредитування, Генеральною угодою, підписаними відповідачкою.
Заявник вказує, що у даному випадку кредитний договір був укладений шляхом оформлення і підписання анкети-заяви від 28.12.2010 та у формі складення єдиного документу - Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 01.07.2016, в яких визначені умови щодо розміру та порядку нарахування процентів і штрафних санкцій, що є складовою кредитного договору.
Наголошує, що жодного доказу на підтвердження некористування кредитом і неознайомлення з Умовами і правилами надання банківських послуг відповідачкою не надано, як і не надходило будь-яких заперечень щодо них починаючи з 2010 року. Відповідачка заперечень проти позову Банку не подавала, розмір обчисленої заборгованості, в тому числі відсотків, не оспорювала, факт укладення договору, отримання кредитних коштів, ознайомлення з Умовами та правилами, Тарифами не заперечувала.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, суд першої інстанції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 03.07.2019 справа № 342/180/17, виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також підстави для стягнення з відповідачки нарахованої позивачем суми відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів.
В той же час, районний суд зазначив, що оскільки фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачкою АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі не повернуті, то з відповідачки необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів у розмірі 6 537,13 грн, без урахування нарахованої позивачем суми заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею, штрафу.

Однак погодитись з такими висновками районного суду не може апеляційний суд, через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Судом у справі встановлено, що 28.10.2010 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. В даній заяві відповідачкою заповнено розділи щодо її паспортних даних, сімейного стану та роду занять, в розділі «ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку, прошу надати мені перераховані нижче послуги» проставлено відмітку у графі «платіжна картка кредитка «Універсальна», у графі «зазначте бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD» вказано - 2 500 грн (а.с. 6).
01.07.2016 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору № SAMDN52000066543102 від 03.08.2012, а також приєднання до Умов і Правил надання продукту кредитних карт (на сайті privatbank.ua) було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с. 7), за умовами якого Банк надав позичальнику строковий кредит в сумі 6 737,13 грн на строк 12 місяців, з 01.07.2016 по 31.07.2017, шляхом установлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 6 737,13 грн, в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1,083% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, у зазначені в заяві та Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в слідуючому порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 601,74 грн для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат у відповідності до Умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.07.2017 (п. 2.1 Генеральної угоди).
Згідно зі ст. 212, 611, 651 ЦК України при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, зазначених в цій Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях, строк яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 2 356,96 грн (п. 2.2 Генеральної угоди).
Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості за договором від 01.07.2016 станом на 20.11.2019 загальний розмір заборгованості становить 21 661,84 грн, з яких: 6 537,13 грн - загальний залишок заборгованості  за наданим кредитом (тілом кредиту), 2 923,24 грн - загальний залишок заборгованості  за  відсотками,   9 844,51  грн  -  заборгованість  по  пені,     2 356,96 грн - штрафи, згідно з Генеральною угодою (а.с. 5).
До позову Банком додано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 (а.с. 8-31), які відповідачкою не підписані.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами 01.07.2016 було укладено договір про надання ОСОБА_1 строкового кредиту, в результаті якого у відповідачки виникли кредитні зобов`язання, які вона не виконувала в належний спосіб, в результаті чого виникла заборгованість.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.
Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).
Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як зазначалось вище, 01.07.2016 між сторонами було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 6 737,13 грн на строк 12 місяців, з 01.07.2016 по 31.07.2017, зі сплатою процентів в розмірі 1,083% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, а також зобов`язалась сплатити Банку штраф в розмірі 2 356,96 грн при порушенні строків погашення заборгованості. Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідачки суми заборгованості за простроченим тілом кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафу.
Загальний розмір заборгованості та його складові наведені у розрахунку заборгованості за договором від 01.07.2016, згідно з яким станом на 20.11.2019 загальний розмір заборгованості становить 21 661,84 грн, з яких: 6 537,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 2 923,24 грн - загальний залишок заборгованості за відсотками, 9 844,51 грн - заборгованість по пені, 2 356,96 грн - штрафи, згідно з Генеральною угодою.
Разом з тим, 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Як вбачається з Генеральної угоди, кредитні кошти були надані відповідачці строком на 12 місяців з 01.07.2016 по 31.07.2017, а отже стягненню підлягає заборгованість за відсотками, нарахована відповідно до умов Генеральної угоди на суму залишку заборгованості по кредиту та станом на 31.07.2017, яка згідно розрахунку становить 551,30 грн.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року, справа № 554/2743/14-ц, зроблено висновок про те, що оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення суперечить положенням ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.
Отже, нарахована Банком заборгованість по пені не підлягає стягненню та, відповідно до умов Генеральної угоди з ОСОБА_1 підлягає стягненню штраф у сумі 2 356,96 грн (п. 2.2).
Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи з наданого Банком розрахунку з урахуванням строку закінчення кредитування, загальна сума заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з відповідачки складає 9 445,39 грн грн, з яких:
6 537,13 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);
551,30 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на суму залишку заборгованості по кредиту станом на 31.07.2017;
2 356,96 грн - штраф згідно Генеральної угоди.
З огляду на те, що на зазначені вище обставини справи суд першої інстанції не звернув уваги, його висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи, що призвело до ухвалення помилкового рішення, яке відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням розміру задоволених позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» на суму 9 445,39 грн (9 445,39 грн від 21 661,84 грн становить 43,60%), наявності у матеріалах справи належних доказів понесення позивачем витрат по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій (а.с. 1, 73), з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру  задоволених  позовних  вимог  у  сумі  837,55  грн  (1 921 грн х 43,60% :100%) за  розгляд  справи  судом  першої  інстанції  та  1 256,33 грн (2 881,50 грн х 43,60% :100%) за апеляційний розгляд справи, а разом 2 093,88 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376 ч. 1 п. 3, 4, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                     П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Рішення Бобровицького районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2020 року - скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (вул. Грушевського, буд. 1 Д, м. Київ; код ЄДРПОУ 14360570) 9 445 (дев`ять тисяч чотириста сорок п`ять) грн 39 коп. заборгованості за кредитом та 2 093 (дві тисячі дев`яносто три) грн 88 коп. у відшкодування судових витрат, а всього 11 539 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять) грн 27 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                                           Судді: