ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 липня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 201/2575/20 (2-а/201/90/2020)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2020 року в адміністративній справі № 201/2575/20 (2-а/201/90/2020) (головуючий суддя першої інстанції Ткаченко Н.В.) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пономаренка Сергія Юрійовича, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :
Позивач 16.03.2020 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Інспектора роти №1 батальойону №3 УПП в Дніпропетровській області ДПП Пономаренка С.Ю., Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2214753 від 08.03.2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що вказаною постановою визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень за наявність на вітровому склі автомобіля тріщини. Позивач зазначає, що його автомобіль був в справному технічному стані, а наявність тріщини ніяким чином не впливає на безпечну експлуатацію автомобіля. Вважає дану постанову неправомірною, оскільки відповідачем не з`ясовано і не доведено обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки адміністративного проступку. Крім того позивач вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач позбавив його права на захист, оскільки не повідомив про час та місце розгляду адміністративної справи, не роз`яснив права та обов`язки, постанова винесена без посилань на конкретну норму закону, а лише вказано про порушення п.6.8.5 ДСТУ 3649 та п.31.4 ПДР, не зазначено місця вчинення правопорушення, а також постанова винесена на місці вчинення правопорушення, а не за місцем знаходження відповідного органу. Позивач не вважає себе суб`єктом адміністративного правопорушення та вказує на відсутність в оскаржуваній постанові об`єктивної сторони правопорушення.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2020 року адміністративний позов задоволено.
Скасовано постанову серії ЕАК № 2214753 про накладення адміністративного стягнення від 08.03.2020 року, винесену Інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Пономаренком Сергієм Юрійовичем, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 гривень.
Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, не надано належної правової оцінки поясненням сторін та матеріалам справи, неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи.
Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подали.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
В апеляційній скарзі скаржник не заявив суду клопотання про розгляд справи за його участю. Інші учасники справи також не заявили суду клопотання про розгляд справи за їх участю.
З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
08.03.2020 року відповідачем винесено постанову серії ЕАК № 2214753 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, згідно якої ОСОБА_1 здійснив керування транспортним засобом, у якого на вітровому склі в зоні дії склоочисників знаходяться тріщини, що є порушенням п.6.8.5 ДСТУ №3649:2010 та п.31.4 Правил дорожнього руху України - керування водієм транспортним засобом, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн..
Також, 08.03.2020 року інспектором складений акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання, в якому зазначенні відомості про результати перевірки технічного стану транспортного засобу позивача, невідповідність його вимогам безпеки дорожнього руху, та також те, що огляд проводився візуально (органолептично) (а.с.10-11). 
Не погодившись з вказаною вище постановою, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення. Суд зазначив, що п.31.4 ПДР не містить заборони експлуатації транспортного засобу із тріщинами в зоні роботи склоочисників. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке. 
Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.
Частиною 1 ст.121 КУпАП визначено, що забороняється керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
З оскаржуваної постанови вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач, мав пошкодження вітрового скла у вигляді тріщини в зоні роботи склоочисників 
Проте, в акті відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання зазначено про невідповідність конструкції стекол, їх маркування та світло пропускання вимогам законодавства (а.с.10-11).
Зазначені в акті відомості про технічний стан транспортного засобу позивача не відповідає даним постанови інспектора.
Положеннями п.31.1 ПДР передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Пунктом 31.4 ПДР визначений перелік технічних несправностей, за наявності яких заборонена експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, а саме несправність гальмової системи, рульового керування, зовнішніх світлових приладів, склоочисників і склообмивачів вітрового скла (не працюють склоочисники, не працюють передбачені конструкцією транспортного засобу склообмивачі), коліс і шин, двигуна та інших елементів конструкції, що вказані в підпунктах а-ї пункту 31.4.7 розділу 31.4 Правил дорожнього руху.
У переліку, встановленому пунктом 31.4 ПДР, відсутня така обставина, як тріщина на вітровому склі транспортних засобів в зоні склоочисників.
Отже, наявність тріщин на вітровому склі в місці роботи склоочисників транспортного засобу позивача не забороняє йому експлуатацію автомобіля, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2214753 від 08.03.2020 року.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13.05.2020 року в адміністративній справі №201/2575/20 (2-а/201/90/2020) залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.05.2020 року в адміністративній справі № 201/2575/20 (2-а/201/90/2020) залишити без змін. 
          Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

   
Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак