ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6174/20 Справа № 211/475/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Папарига В. А. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого судді – Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:
позивач – ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК»
відповідачі – ОСОБА_1 .

       розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника відповідачки  ОСОБА_1 – адвоката Страха Вадима Олеговича на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2020 року, яке ухвалене суддею Папаригою В.А. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 14 квітня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» (далі ПАТ АТ «УКРГАЗБАНК»)звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості .
В обґрунтування позову зазначено, що 25.01.2017 року між ОСОБА_1 та ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» було укладено Договір приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюється з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками № ВВ4-24897-Ф/17-DOM. Відповідно до умов Кредитного договору позивач надав кредит у вигляді кредитної картки з максимально дозволеною сумою овердрафту - 300 000 грн., з базовою процентною ставкою – 30,0% річних, процентною ставкою за простроченим кредитом - 48% річних, кінцевим терміном овердрафту 12 місяців, до 24.01.2018 року.
Однак ОСОБА_1 всупереч умовам кредитного договору належним чином не здійснювала погашення кредитної заборгованості, в результаті чого станом на 05.12.2019 року утворилась заборгованість в сумі 30101,79 грн., з урахуванням нарахованих та не виплачених процентів.
У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача, станом на 05.12.2019 року, утворилася заборгованість, яка становить 30101,79 грн., та включає: заборгованість за кредитом (поточна) – 11475.94 грн., заборгованість за кредитом (прострочена) -10540,42 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом (поточна) – 5487,03 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена) – 7598,40 грн. 
Посилаючись на вище викладене, позивачпросив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 30101,79 грн. грн. та судовий збір в розмірі 2102 грн.
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року позовні вимоги ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № ВВ4-24897-Ф/17-DОМ від 25.01.2017 року станом на 05.12.2019 року в загальному розмірі 30101 грн. 79 коп., яка включає: заборгованість за кредитом (поточна) - 11475 грн. 94 коп., заборгованість за кредитом (прострочена) - 10540 грн. 42 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом (поточна) - 487 грн. 03 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена) - 7598 грн. 40 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грн.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, судом не взято до уваги, що заява-анкета не містить будь-яких даних стосовно оформлення кредиту, зазначення кредитного ліміту, визначення розміру процентів, що не дає суду можливості визначити умови кредитного договору та відповідно перевірити правильність розрахунку заборгованості. 
Вищевказана заява-анкета на приєднання до договору не містить умов про можливість витрачання за рахунком коштів більше, ніж перебуває на платіжній картці, а надані банком витяги з протоколів про зміну відсоткових ставок не містять підпису відповідача і не визначають тарифу на здійснення банківських операцій, розмір дозволеного овердрафту. Отже, під час укладення договору банківського обслуговування сторони не погодили можливість овердрафту (кредиту), умов його погашення та сплати процентів за користування.
Рух коштів на картковому рахунку не може бути належним підтвердженням обізнаності відповідача з умовами, викладеними в Публічній пропозиції АБ "УКРГАЗБАНК" на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з боку відповідача, а також обізнаності відповідача з основними умовами програми Домовичок.
У відзиві не апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на його думку, апеляційну скаргу залишити без задоволення. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що  25.01.2017 року між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір № ВВ4-24897-Ф/17-DОМ на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки, встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування. 
Відповідно до заяви – анкети № ВВ4-24897-Ф/17-DОМ на приєднання/підтвердження приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлення ліміту дозволеного овердрафту за картковим рахунком відповідачу надано кредит шляхом встановлення на його картковий ліміт дозволеного овердрафту в сумі 300 000,00 грн., строком дії на 12 місяців з 25.01.2017 року до 24.01.2018 року, зі сплатою 30,0% річних (базова процентна ставка) за користування дозволеним овердрафтом (в межах строку кредитування) 0,00001% річних протягом пільгового періоду, та 48,0% річних за користування овердрафтом (на прострочену заборгованість ).    
В заяві-анкеті зазначено, що підписанням заяви –анкети згоден на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.7)
Відповідно до додатку №1 до протоколу Кредитної ради АБ «Украгазбанк» від 17.052016 року № 42 від 25.01.2017 року  щомісячні платежі здійснюється до 25 числа кожного місяця протягом строку дії ліміту дозволеного овердрафту. Відповідно до умов даної заяви Банк нараховує проценти за користування овердрафтом (кредитом) для розрахунку якого береться фактична кількість днів у місяці та у році (365/366) (а.с. 8). 
27 червня 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк» направлено вимогу ОСОБА_1 про дострокове повернення кредиту за вх. №129/19593/2019 у загальному розмірі 8 615,63 грн.(а.с. 54).
Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 05.12.2019 року становить 30101 грн. 79 коп., з яких: 11475 грн. 94 коп., - заборгованість за кредитом (поточна), 10540 грн. 42 коп.- заборгованість за кредитом (прострочена), 487 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом (поточна); 7598 грн. 40 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена).
Задовольняючи позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконав, внаслідок чого утворилась вказана заборгованість, що підлягає стягненню на користь позивача. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної заборгованості за кредитним договором, однак не може погодитись з визначеним розміром стягнутих відсотків, з огляду на наступне. 
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування посилався на заяву-анкету та Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ АБ «Укргазбанк», який є додатком до договору кредиту.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.  Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України,  публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).  Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634  цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови Договіру комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розроблені ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», у теперішній час АБ «УКРГАЗБАНК», вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Виходячи з правового аналізу вказаних норм, надані позивачем Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ АБ «Укргазбанк», з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в цій частині.
Доводи апеляційної скарги що заява-анкета не містить будь-яких даних стосовно оформлення кредиту, зазначення кредитного ліміту, визначення розміру процентів, колегія суддів до уваги не бере з огляду на наступне.
Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, матеріалами справи підтверджено, що 25.01.2017 року відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву, в якій  зазначені прізвище, ім`я та по батькові відповідача, дата народження, місце проживання, паспортні дані, телефони, підпис особи, а такожвідомості щодо погодженого розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами (а.с.6-7).
Також, в заяві зазначено, що підписавши цю заяву- анкету згодна на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с.9).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем до позову, вбачається, що відповідач частково погашала заборгованість, сплачуючи банку грошові кошти в різних сумах, що свідчить про встановлення між сторонами кредитних правовідносин.
Таким чином, позивач, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах ліміту дозволеного овердрафту виконав свої зобов`язання за Договором, тоді як відповідач, користуючись кредитними коштами та частково, повертаючи банку кредитні кошти, неналежним чином не виконував свої зобов`язання за договором кредиту перед позивачем у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість.
Заборгованість станом на 05.12.2019 року становить 30101 грн. 79 коп., з яких:  11475  грн. 94 коп., - заборгованість за кредитом (поточна), 10540 грн. 42 коп.- заборгованість за кредитом (прострочена), 487  грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом (поточна); 7598 грн. 40 коп.- заборгованість по процентам за користування кредитом (прострочена).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За умовами договору сторони погодили, що строк дії ліміту дозволеного овердрафту становить 12 місяців з 25.01.2017 року по 24.01.2018 року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, про що зазначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року, справа №444/9519/12.
Таким чином, право банку нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку дії договору, відповідно починаючи з 25.01.2018 року позивач не вправі був нараховувати проценти за користування кредитними коштами. У зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Європейський суд з прав людини зауважив, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року)
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги.
Колегією суддів досліджено наведений позивачем розрахунок заборгованості по кредитному договору з якого видно, що станом на дату закінчення строку дії кредитного договору 24 січня 2018 року позивачем нараховано заборгованість по процентам за користування кредитом (поточна)- 5684, 84 грн заборгованість по процентам за користування кредитом (просрочена) – 78,31 грн. при цьому відповідачем сплачено банку заборгованість по процентам за користування кредитом (поточна) - 9499грн., заборгованість по процентам за користування кредитом (просрочена) – 4443,11 грн. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів, з урахуванням суми нарахованих процентів позивачем загальна сума яких становить 5763,15 грн. та сплачених процентів відповідачем загальна сума якої становить 13942 грн., що на 8178,85 грн більше вказаної заборгованості позивача перед банком за нарахованими відсотками за користування кредитом. Тому вказані кошти, на думку колегії суддів,  підлягають до зарахування на погашення заборгованості по кредиту (простроченої) і ця сума має бути зменшена до 2361,57 грн.
За наведеного, всупереч твердженням скаржника, з нього на користь позивача підлягає стягненню спірна заборгованість за кредитом (поточна) у розмірі 11475,94 грн та заборгованість за кредитом (прострочена) у розмірі 2361,57 грн. В задоволені решти позовних вимог, на переконання колегії суддів, належить відмовити.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно від задоволених позовних вимог. Таким чином, з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» витрати по сплаті судового збору у сумі 966, 46 грн. та на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1449,69 грн. (а.с.84).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідачки  ОСОБА_1 – адвоката Страха Вадима Олеговича задовольнити частково. 
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 14 квітня 2020 року скасувати та постановити нове рішення. 
Позовні вимоги Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» ( юридична адреса: м. Київ, вул. Єреванська, 1) заборгованість за кредитним договором № ВВ4-24897-Ф/17-DОМ від 25.01.2017 року заборгованість за кредитом (поточна) - 11475 ( одинадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 94 коп., заборгованість за кредитом (прострочена) - 2361,57 (дві тисячі триста шістдесят одна) гривеня 57 коп., 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ( зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» ( юридична адреса: м. Київ, вул. Єреванська, 1) витрати по сплаті судового збору в сумі 966 (дев`ятсот шістдесят шість) грн. 46 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 1449 (одна тисяча чотириста сорок дев`ять) грн. 69 коп.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 20 серпня 2020 року. 

Головуючий: 

Судді: