П  О  С  Т  А  Н  О  В  А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
22 липня 2020 року	                                                    м. Київ	
 
Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі захисника Рябчука І.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Рябчука І.В. на постанову Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року стосовно
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
                                                       В С Т А Н О В И В:
 
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень,  передбачених ст. 124, ч 1 ст. 130 КУпАП, та на нього, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
 
Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 07 травня 2020 року о 05 год. 50 хв. на а/д М-06 Київ-Чоп, 53 км., в Макарівському районі Київської області, керуючи автомобілем «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку по цій смузі руху, на яку він мав перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.       
Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку   ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 10.3, 2.5 Правил дорожнього руху.
 
Не погоджуючись рішенням суду, захисник Рябчук І.В. в інтересах ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення. 
Як зазначає захисник Рябчук І.В. мотивувальна частина постанови в частині керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння - не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення та змісту диспозиції      ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказує  захисник і на те, що працівники поліції не були забезпечені алкотестером, як того вимагає Інструкція «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», так і не надали сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку. Як далі зауважує сторона захисту, працівниками поліції не були роз`яснені ОСОБА_1 права, передбачені ст. 268 КУпАП, пояснення свідків викладені на надрукованому бланку і в поясненнях останніх не зазначено про наявність або відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського є фрагментальним, не інформативним та не відображає візуальних ознак стану алкогольного сп`яніння.
   З огляду на викладене, захисник вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, оскільки під час оформлення протоколу були допущені певні процесуальні порушення, а тому такий огляд слід вважати недійсним.
 
   ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду провадження в суд апеляційної інстанції не з`явився, неявного якого не перешкоджає розгляду справи, з урахуванням і того, що його інтереси в даному проваджені представлені захисником Рябуком І.В.
 
Дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення захисника Рябчука І.В., переглянувши відеозапис зазначених подій за участі водія   ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, слід дійти до наступних висновків.
 
            Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в          ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
 
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
 
            Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів за протоколами про адміністративні правопорушення, складених  стосовно ОСОБА_1 , винність якого у порушенні ним п.п. 10.3, 2.5 Правил дорожнього руху за обставин, викладених в постанові, підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами в справі, за які настає відповідальність за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Захисник   ОСОБА_1 - адвокат Рябчук І.В., як вбачається зі змісту апеляційної скарги, не оспорював того, що в часі, дні та місті, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 дійсно, керуючи автомобілем «Деу Ланос», д.н.з. НОМЕР_1 , при перестроюванні не надав переваги в русі автомобілю «Тойота», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався у попутному напрямку по цій сузі руху, на яку він мав перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.       
Складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП та притягнення за цим законом до адміністративної відповідальності за порушення   ОСОБА_1 п. 10.3 Правил дорожнього руху - сторона захисту не оскаржує та погоджується з мотивуванням судового рішення в цій частині, викладеному в постанові.
 
Що стосується складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнення ОСОБА_1 за цим законом до адміністративної відповідальності, то, як зазначає сторона захисту, у суду не було законних підстав для винесення такого рішення, оскільки матеріали провадження не містять докази винуватості останнього у вчиненні даного правопорушення.
 
Не дивлячись на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість в порушенні п. 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується сукупністю досліджених доказів в справі.
 
   Так, ОСОБА_1 в суді першої інстанції пояснював, що огляд на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції проводився з порушеннями ст. 266 КУпАП та Інструкції, поліцейські не надали йому сертифікат відповідності та свідоцтво на повірку; його не було доставлено до медичного закладу охорони здоров`я з моменту виявлення підстав для його проведення.
Крім того, окремо зазначив про відсутність у нього на той час ознак алкогольного сп`яніння, а тому він і не мав проходити такий огляд на стан алкогольного сп`яніння.
   
Разом з тим, відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 311006 від 07 травня 2020 року, в означений день, о 05 год. 50 хв. в Київській області, а/д М-06, 53 км., в напрямку Києва, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнин рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 1).
 
ОСОБА_1 при складанні протоколу були роз`яснені  права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив власноручним підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.
 
            Обставини вчиненого правопорушення, що викладені в протоколі, засвідчили свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що узгоджується з поясненнями останніх від 07 травня 2020 року (а.с. 7).
 
            Доводи апеляційної скарги про те, що слід поставити під сумнів пояснення вказаних свідків з огляду на те, що дані пояснення викладені на заздалегідь заготовленому бланку і містять шаблонний характер - на увагу не заслуговують, оскільки зміст вказаних пояснень, хоча і викладений на частково заповнених друкарським способом бланках, повністю відповідає доказам, що містяться в матеріалах справи, зокрема, даних відеозапису.    
 
Згідно переглянутого відеозапису досліджуваних подій за участі  ОСОБА_1 , він на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер»  або в медичному закладі охорони здоров`я, в присутності двох свідків - в категоричній формі відмовився.
 
Не заслуговують на увагу і доводи  апеляційної скарги в частині суцільності відеозапису досліджуваних подій з підстав відсутності певних частин, - оскільки наявність тільки частин відеозапису, які стосуються саме обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та фіксують перебіг подій за участі ОСОБА_1 - не вказує на їх фальсифікацію.
 
На правильність висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть вплинути доводи апеляційної скарги про порушення порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не надання сертифіката відповідності та свідоцтва про перевірку робочого засобу вимірювальної техніки на його вимогу, - бо ці обставини об`єктивно нічим не підтверджені.
 
            Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення - не оскаржувалися.
 
Диспозиція ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність у тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому доводи захисника Рябчука І.В. з приводу невідповідності мотивувальної частини постанови змісту протоколу про адміністративне правопорушення - на увагу в даному випадку не заслуговують.
 
За наведеним, суд першої інстанції дослідивши всі докази у провадженні, в їх сукупності, прийшов до ґрунтовного висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху.
 
Стягнення на   ОСОБА_1 накладено відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП цього Кодексу.  
 
З огляду на викладене, в сукупності, слід прийти до висновку, що підстав для скасування постанови суду і закриття провадження за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі - не має, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
 
Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, не встановлено.
 
            На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника Рябчука  І.В. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Постанову Макарівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року, якою  ОСОБА_1  визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень,  передбачених ст. 124, ч 1 ст. 130 КУпАП, та на нього, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу  захисника Рябчука І.В. - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 

 

Суддя Київського апеляційного суду                                                       С.В.Гладій