УХВАЛА

22 липня 2020 року 
м. Київ

Справа №  32/110-10-3458 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

на ухвалу    Господарського суду Одеської області від 05.03.2020
та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020
у справі 
за заявою боржника Приватного підприємства "Мрія"
за участю арбітражного керуючого Дарієнко Віктора Дмитровича
про банкрутство, - 

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2020 у справі № 32/110-10-3458, залишеною без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 затверджено умови продажу заставного майна Приватного підприємства "Мрія".

01.07.2020 Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України") подано через суд апеляційної інстанції до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу № 113.20-14/3056/43682/2020-15 від 30.06.2020 на ухвалу    Господарського суду Одеської області від 05.03.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 32/110-10-3458.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 32/110-10-3458 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 08.07.2020.

03.07.2020 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від арбітражного керуючого Дарієнко В.Д. надійшло заперечення проти відкриття касаційного провадження в порядку частини 2 статті 294 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за касаційною скаргою АТ "Державний ощадний банк України" подану на ухвалу    Господарського суду Одеської області від 05.03.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 32/110-10-3458. Арбітражний керуючий Дарієнко В.Д. зазначив, що касаційне провадження по даній скарзі не може бути відкрито з підстав, зазначених в пункті 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню.

Дослідивши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Положеннями частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України встановлено серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Частиною 1 статті 6 Конвенції встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. 

Суд зазначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (рішення Європейського Суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

При вирішенні питання про відкриття чи відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, залишення касаційної скарги без руху чи її повернення скаржнику, Верховний Суд керується нормами процесуального закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи в силу положень частини 3 статті 3 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, АТ "Державний ощадний банк України"  у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати ухвалу    Господарського суду Одеської області від 05.03.2020 яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 в частині затвердження умов продажу заставного майна ПП "Мрія" на другому повторному аукціоні, зокрема щодо проведення другого повторного аукціону з можливістю зниження початкової ціни лоту та встановлення кроку аукціону у розмірі 10% від вартості лоту.

Відповідно до частини 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених  Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства №2597-VIII  від 18.10.2018, який вступив в дію 21.10.2019 визнано такими, що втратили чинність:    Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року N 2343-XII з наступними змінами;    Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" від 14 травня 1992 року N 2344-XII.

Частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Отже, положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про затвердження умов продажу заставного майна.

Виходячи з норм частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного судів не можуть бути предметом перегляду в касаційному порядку, так як у разі здійснення їх касаційного перегляду касаційний суд буде діяти не як суд, встановлений законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, АТ "Державний ощадний банк України"  необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу    Господарського суду Одеської області від 05.03.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 32/110-10-2458 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України та частини 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі викладеного та керуючись частиною 3 статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 234, 235, пунктом 4 частини 1 статті 287, пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 32/110-10-3458 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Одеського обласного управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу    Господарського суду Одеської області від 05.03.2020 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у даній справі.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї документами (у тому числі платіжне доручення №2582414416 від 30.06.2020 на суму 2   102,00 грн) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 С.В. Жуков
Судді                                                                                          К.М. Огороднік
                                                                                           Н.Г. Ткаченко