ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 серпня 2020 року           справа №200/1560/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Міронової Г.М.
                                  Сіваченка І.В.
за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,
за участю сторін по справі:
представника позивача: Касьянова М.М.
представників відповідача: Філіпової Г.М., Шегель Б.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року в справі № 200/1560/20-а (головуючий І інстанції Куденков К.О., повний текст судового рішення складено та підписано 10 червня 2020 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України Військова частина НОМЕР_1 , Бердянського прикордонного загону Військова частина НОМЕР_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській області, Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної прикордонної служби України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській області (далі - ГУ СБУ), Державна казначейська служба України, в якому, з урахуванням уточнення до позовної заяви, просив визнати протиправними дії співробітників Державної прикордонної служби України по здійсненню затримання та огляду його, а також його багажу 11 серпня 2019 року в міжнародному пропускному прикордонному пункті в аеропорту "Бориспіль", 27 серпня 2019 року в аеропорту м. Запоріжжя, 1 вересня 2019 року у аеропорту м. Запоріжжя, 9 вересня 2019 року в аеропорту м. Бориспіль; стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України заподіяну йому моральну шкоду в розмірі 5 000 грн..
Обґрунтовуючи позов позивач посилався на те, що при перетинанні кордону неодноразово протиправно був затриманий і щодо нього здійснювався огляд документів та особистих речей. При цьому, з офіційної відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України (відповідь від 28 серпня 2019 року №2808/19) дізнався, що співробітники відповідача виконували щодо нього доручення Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях від 25 липня 2019 року щодо огляду (із залученням в разі потреби службових осіб митних органів, що використовують власні технічні та спеціальні засоби) транспортних засобів, на яких прямують особи, та вантажів, що ними переміщуються через державний кордон України, з метою недопущення його незаконного перетину особами, а також незаконного переміщення предметів і речовин, заборонених до вивезення і ввезення в Україну, або щодо яких встановлено спеціальний порядок переміщення через державний кордон стосовно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 5 лютого 2020 року. Позивач вважає, що співробітники відповідача самовільно, всупереч встановленим правилам, не здійснили огляд транспортного засобу, на якому він прямував (літака), вантажу, що в ньому знаходився, а здійснили його затримання та провели огляд його, а також його ручної поклажі, чим перевищили свої повноваження і вчинили протиправні дії щодо нього. Своїми діями вони порушили вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 3, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про державну прикордонну службу", п.п. 6 п. 5 Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280. Посилається на те, що протиправними діями посадових осіб відповідача йому заподіяно моральну шкоду.
Ухвалою суду від 15 квітня 2020 року залучено до участі у справі як співвідповідача Адміністрацію Державної прикордонної служби України, витребувані докази.
Ухвалою суду від 21 травня 2020 року залучені до участі у справі як співвідповідачі Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України військова частина НОМЕР_1 і Бердянський прикордонний загін військова частина НОМЕР_2 .
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 р. у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду або прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.
Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності, ухвалене з наступними порушеннями: розгляд справи не повноважним судом, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладені у рішенні обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Судом не встановлено та не досліджено, які саме дії були здійсненні під час прикордонного контролю в кожному випадку. Суд помилково зазначив, що службові особи Державної прикордонної служби не затримували позивача, а лише деякий час (20-25 хвилин) не пропускали його до завершення процедури прикордонного контролю. Проте, судом не враховані положення постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 451 та затверджена нею Типова технологічна схема. Судом не враховано, що неправомірне здійснення заходів прикордонного контролю з перевищенням максимальних нормативів часу не може вважатися законними діями, а якщо вони поєднані з вилученням у особи паспортного документу та без права вільно пересуватись на весь час неправомірних дій, то це свідчить про незадокументоване затримання, що обумовило настання моральних страждань через неправомірні дії. Суд також розглянув такий доказ як витяг із копії доручення № 78/2/5/3-2838дск від 25.07.2019р. на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, про те, такий доказ не був наданий позивачу.
Відповідачі - Адміністрація Державної прикордонної служби України, Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України, Бердянський прикордонний загін, третя особа -Головне управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській області надали відзив на апеляційну скаргу, в яких проти доводів апеляційної скарги заперечують, вважають, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиви на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що 11.08.2019р., приблизно о 18.30год., повертаючись в Україну, у міжнародному пропускному прикордонному пункту в аеропорту «Бориспіль» він був «затриманий» співробітниками прикордонної служби при проходженні паспортного контролю. Позивач зазначає, що йому пояснили, що «поглиблений огляд» здійснюється на підставі «бумаги СБУ», яка надійшла 06.08.2019р.. Вказує на те, що у нього взяли закордонний паспорт для перевірки, зняли з нього фотокопію, прикордонник вийшов з ним в інше приміщення і був відсутній близько 20 хвилин та в цей час співробітники прикордонної та митної служб здійснили огляд позивача і його речей. При цьому позивач зазначає, що будь-які документи не складалися і його пропустили через кордон.
Позивач посилається на те, що аналогічні факти «затримання» з оглядом відбувалися також 27.08.2019р. в аеропорту м. Запоріжжя, 01.09.2019 р. в аеропорту м. Запоріжжя, 09.09.2019р. в аеропорту м. Дніпро.
До суду позивач надав копії посадкових квитків на 09.09.2019р., 01.09.2019р., 27.08.2019р.. 
Листом Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 06.09.2019р. № 0.184-32244/0/15-19-Вих адвоката М. Касьянова було повідомлено, що станом на 05.09.2019р. відповідно до Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280, виконується доручення ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 25.07.2019р. щодо огляду (із залученням у разі потреби службових осіб митних органів, що використовують власні технічні та спеціальні засоби)транспортних засобів, на яких прямують особи, та вантажів, що ними переміщуються через державний кордон, з метою недопущення його незаконного перетинання особами, а також незаконного переміщення предметів і речовин, заборонених до вивезення і ввезення в Україну або щодо яких встановлений спеціальний порядок переміщення через державний кордон стосовно позивача, строком до 05.02.2020р..
У листі Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Центрального регіонального управління Адміністрації Державної прикордонної служби України від 05.09.2019р. № 23/У-172 зазначено, що за наслідками проведеної службової перевірки встановлено, що 11.08.2019р. відносно позивача відбулось спрацювання бази даних Державної прикордонної служби України. Співробітники Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» затримання не здійснювали, у зв`язку з чим протокол про затримання не складався.
В матеріалах справи міститься витяг із копії доручення № 78/2/5/3-2838дск від 25.07.2019р. на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України. У цьому доручення зазначено, що його ініціатор Головне управління Служби безпеки України в Донецькій і Луганській областях. Громадянин, щодо якого надається доручення – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вид доручення: - інформування про факти перетинання державного кордону України (у тому числі тимчасово окупованої території АР Крим та території проведення операції об`єднаних сил) особами, стосовно яких уповноваженими державними органами проводяться контррозвідувальні заходи; - огляд (із залученням у разі потреби службових осіб митних органів, що використовують власні технічні та спеціальні засоби) транспортного засобу, на якому прямує особа, та вантажів, що нею переміщуються через державний кордон (у тому числі тимчасово окупованої території АР Крим, а також непідконтрольних українським органам влади території Донецької та Луганської областей), з метою недопущення його незаконного перетинання, а також незаконного переміщення предметів і речовин, заборонених до вивезення і ввезення в Україну або щодо яких встановлений спеціальний порядок переміщення через державний кордон. Строк здійснення контролю - шість місяців.
В даному дорученні не порушувалось питання про затримання позивача, про проведення його огляду, а також багажу.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020р. у справі №200/11785/19-а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування доручення Головного управління Служби безпеки України в Донецькій і Луганській областях № 78/2/5/3-2838дск від 25.07.2019р. відмовлено. На дату прийняття рішення у цій справі, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020р. у справі №200/11785/19-а законної сили не набрало.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Відповідно до п.п. 6, 8, 10 ст. 19 Закону України від 3 квітня 2003 року № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV) на Державну прикордонну службу України відповідно до визначених законом завдань покладаються:
- здійснення прикордонного контролю і пропуску в установленому порядку осіб, транспортних засобів, вантажів в разі наявності належно оформлених документів після проходження ними митного та за потреби інших видів контролю, а також реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в установленому порядку прибувають в Україну, та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, а також здійснення фіксації біометричних даних іноземців та осіб без громадянства під час здійснення прикордонного контролю в пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду;
- виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних та уповноважених законом державних органів, у тому числі доручень митних органів щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил;
- здійснення розвідувальної, інформаційно-аналітичної та оперативно-розшукової діяльності, а також здійснення контррозвідувальних заходів в інтересах забезпечення захисту державного кордону України.
Пунктами 3, 6, 7 і 15 ст. 20 Закону № 661-IV передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право:
- перевіряти в осіб, які прямують через державний кордон України, документи на право в`їзду в Україну або виїзду з України, робити в них відповідні відмітки і у випадках, передбачених законодавством, тимчасово їх затримувати або вилучати;
- самостійно, а в разі перебування транспортних засобів, товарів та інших предметів, що переміщуються через державний кордон України, під митним контролем - разом з митними органами проводити відповідно до законодавства огляд, у разі потреби - і супроводження зазначених транспортних засобів, товарів та предметів;
- здійснювати згідно з дорученнями правоохоронних органів України затримання в пунктах пропуску осіб, які прямують через державний кордон України, осіб, які прямують через контрольні пункти в`їзду - виїзду та розшукуються за підозрою у вчиненні злочину, переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінального покарання та в інших випадках, передбачених законодавством України;
- здійснювати на підставах та в порядку, установлених законами, особистий огляд затриманих, а також оглядати і в разі потреби вилучати речі, що можуть бути речовими доказами або заподіяти шкоду здоров`ю людей.
Законом України № 1710-VI від 05 листопада 2009 року «Про прикордонний контроль» ( далі Закон № 1710-VI ) визначаються правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України. 
Відповідно до статті 2 цього Закону, прикордонний контроль – державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.
Прикордонний контроль здійснюється щодо: 1) осіб, які перетинають державний кордон; 2) транспортних засобів, що перевозять через державний кордон осіб та вантажі; 3) вантажів, що переміщуються через державний кордон. Прикордонний контроль включає: 1) перевірку документів; 2) огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; 3) виконання доручень правоохоронних органів України; 4) перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; 5) реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; 6) перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.
Згідно вимог ст. 6 Закону № 1710-VI перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.
Статтею 7 Закону № 1710-VI визначено, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.
У ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.
Уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.
Паспортні та інші документи осіб перевіряються в кабінах паспортного контролю, на смугах руху транспорту, у контрольних павільйонах, службових приміщеннях пунктів пропуску через державний кордон чи безпосередньо в транспортних засобах.
Пунктом 5 Порядку надання Державній прикордонній службі та виконання нею доручень уповноважених державних органів щодо осіб, які перетинають державний кордон, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2013 року № 280 (далі - Порядок № 280), передбачено, що уповноважені державні органи можуть надавати доручення щодо: заборони в`їзду в Україну іноземців та осіб без громадянства протягом строку, встановленого уповноваженим державним органом; заборони виїзду з України осіб, яких за рішенням слідчого судді, суду тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі тих, до яких застосовано запобіжний захід, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, за умовами якого передбачено таке обмеження; розшуку в пунктах пропуску через державний кордон осіб, оголошених у розшук відповідно до Кримінального процесуального кодексу України; інформування про факт перетинання державного кордону особами, стосовно яких уповноваженими державними органами проводяться оперативно-розшукові, контррозвідувальні, розвідувальні заходи або слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні, заходи з протидії порушенням митних правил, а також прийнято рішення про добровільне чи примусове повернення в країну походження або третю країну; огляду (із залученням у разі потреби службових осіб митних органів, що використовують власні технічні та спеціальні засоби) транспортних засобів, на яких прямують особи, та вантажів, що ними переміщуються через державний кордон, з метою недопущення його незаконного перетинання особами, а також незаконного переміщення предметів і речовин, заборонених до вивезення і ввезення в Україну або щодо яких встановлено спеціальний порядок переміщення через державний кордон; виявлення викрадених транспортних засобів; додаткового вивчення питання щодо наявності законних підстав для перетинання державного кордону особами.
Згідно пункту 12 Порядку № 280 доручення, що надійшли до органу Держприкордонслужби, беруться ним на контроль не пізніше наступного дня після їх надходження.
У відповідності до пункту 17 Порядку № 280 виконання доручень здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби під час проведення перевірки документів осіб на право в`їзду в Україну або виїзду з України.
Приписами п.п. 4 і 5 розділу І Порядку дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядок взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення, затв.наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.06.2017 № 535, зареєстр.в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2017 року за № 1091/30959 (далі - Порядок № 535), передбачено, що відомості про особу вводяться для перевірки наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи «Гарт-1» уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби з паспортних документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства із застосуванням приладів для автоматичного зчитування машинозчитуваної зони паспортних документів (паспортрідерів), у тому числі й з електронних чипів, що містять інформацію про власника, зокрема й інформацію про його біометричні дані, а в разі відсутності таких приладів чи даних у машинозчитуваній зоні - уручну.
Залежно від виду доручень під час уведення інформації до відповідної оперативної бази даних системи «Гарт-1» їм присвоюються, зокрема, індекс «О» - доручення щодо огляду (із залученням у разі потреби службових осіб митних органів, що використовують власні технічні та спеціальні засоби) транспортних засобів, на яких прямують особи, та вантажів, що ними переміщуються через державний кордон або на тимчасово окуповану територію України чи з неї, з метою недопущення незаконного перетинання державного кордону особами або їх в`їзду на тимчасово окуповану територію чи виїзду з неї, а також незаконного переміщення предметів і речовин, заборонених до вивезення з України (тимчасово окупованої території України) і ввезення в Україну (на тимчасово окуповану території України) або щодо яких установлено спеціальний порядок переміщення через державний кордон або на тимчасово окуповану територію України чи з неї; виявлення викрадених транспортних засобів.
Пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 535 передбачено, що в разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України чи виїжджає з неї, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи «Гарт-1» за індексом «О», уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії: 1) інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів: доповідає старшому прикордонних нарядів про виявлення особи, транспортний засіб якої та вантаж підлягають огляду; передає паспортний документ особи старшому прикордонних нарядів та не пропускає її через державний кордон або на тимчасово окуповану територію України чи з неї; 2) старший прикордонних нарядів: повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи «Гарт-1» інформації про доручення з індексом «О»; невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру; організовує проведення огляду транспортного засобу, на якому прямує особа, та вантажу, що ним переміщується; у разі виявлення факту чи спроби незаконного переміщення через державний кордон осіб з використанням обладнаних схованок, зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених для переміщення через державний кордон, у тому числі з використанням схованок, та виявлення викрадених транспортних засобів діє відповідно до вимог законодавства; за результатами огляду транспортного засобу та вантажу надає чи не надає дозвіл на перетинання державного кордону особою або на в`їзд на тимчасово окуповану територію України чи виїзд з неї транспортним засобом та вантажем; про результати огляду транспортного засобу, вантажу та вжиті заходи доповідає начальникові зміни ВУС органу охорони державного кордону; 3) начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону: про факт виконання доручення доповідає начальникові зміни ВУС регіонального управління і начальникові органу охорони державного кордону; про результати огляду, але до закінчення процедури прикордонного контролю, інформує по телефону ініціатора доручення; 4) начальник зміни ВУС регіонального управління доповідає про факт виконання доручення начальникові зміни ГЦУС Адміністрації Держприкордонслужби і начальникові штабу регіонального управління.
Тобто, доручення за індексом «О» виконується уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби під час огляду транспортних засобів, на яких прямують особи, та вантажів, що ними переміщуються через державний кордон.
Крім того, у відповідності до вимог пункту 5 розділу ІІ Порядку № 535 проведення транспортного засобу, на якому прямує особа, та вантажу, що ним переміщується, здійснюється після передачі паспортного документу особи старшому прикордонних нарядів та не пропуску її через державний кордон або на тимчасово окуповану територію України чи з неї.
Адміністрація Держприкордонслужби у заяві від 13.04.2020р. повідомила суд про те, що в оперативних базах даних системи «Гарт-1» відсутні будь-які відомості щодо затримання позивача, його огляду та його багажу.
У відзиві на позов від 20.05.2020р. №21530/20 Адміністрація Держприкордонслужби зазначила про те, що під час здійснення прикордонного контролю при перетинанні державного кордону України позивачем, здійснювалась виключно процедура перевірки паспортних документів позивача. Затримання позивача, огляд його та багажу не проводився та не міг проводитись, оскільки позивач перетинав державний кордон на літаку, а вид доручення за індексом «О»( по якому позивач знаходився у відповідній оперативній базі даних системи «Гарт-1» передбачає проведення огляду транспортного засобу, на якому прямує особа, та вантажу, що ними переміщуються. 
Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив про те, що під час проходження паспортного контролю його було затримано на 25 хвилин.
Під час апеляційного провадження відповідачем були визнані ті обставини, що тривалість здійснення стосовно позивача прикордонного контролю дійсно відбувалась протягом 20-25 хвилин. При цьому, здійснювалась виключно перевірка паспортних документів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. N 451 затверджено «Типова технологічна схема пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними», у пункті 6 якої визначено, що у разі в`їзду (прибуття) осіб, транспортних засобів і ввезення товарів в Україну здійснення їх контролю розпочинається прикордонним контролем і закінчується митним контролем, у разі виїзду (вивезення) товарів з України - розпочинається митним контролем і закінчується прикордонним контролем. Послідовність здійснення прикордонного та митного контролю може змінюватись. Зазначені види контролю можуть також здійснюватись одночасно. Послідовність проведення видів контролю визначається технологічною схемою пропуску осіб, транспортних засобів та вантажів через державний кордон.
Згідно пункту 13 Типової технологічної схеми тривалість здійснення видів контролю у пунктах пропуску або пунктах контролю, як правило, не повинна перевищувати визначені контролюючими органами граничні часові нормативи здійснення контролю посадовими особами таких органів, які виконують свої функції у пунктах пропуску або пунктах контролю, та має бути такою, щоб забезпечити проведення мінімуму формальностей, необхідних для здійснення відповідного виду контролю.
Спільним наказом від 28 листопада 2005 р. N 1167/886/824/643/655/424/858/900, зареєстр.в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2005 р. за N 1557/11837, затверджено «Часові нормативи виконання контрольних операцій посадовими особами, які здійснюють контроль осіб, товарів і транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України». 
У пункті 7 наведеного наказу встановлено, що Часові нормативи можуть не дотримуватися в разі наявності достатніх підстав уважати, що особи, товари й транспортні засоби переміщуються через державний кордон України з порушенням норм законодавства України про державний кордон України, митних правил, інших норм законодавства або загрожують безпеці авіації, а також у разі затримання цих осіб, товарів і транспортних засобів унаслідок виявлених порушень.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що за наявності підстав, посадові особи контролюючих органів мають право відступати від визначених граничних часових нормативів.
Як встановлено судом та не заперечується позивачем, під час проходження прикордонного контролю відносно позивача відбулось спрацювання бази даних Державної прикордонної служби України щодо наявності доручення Головного управління Служби безпеки України в Донецькій і Луганській областях № 78/2/5/3-2838дск від 25.07.2019р..
За таких обставин, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що, в даному випадку, процедура проведення прикордонного контролю потребує додаткового часу для ідентифікації особи, яка перебуває у відповідній базі даних, перевірку виду ( індексу) доручення відносно цієї особи та прийняття рішення щодо пропуск особи через державний кордон України, що відповідає наведеним вище приписам законодавства.
Колегія суддів звертає увагу, що статтею 7 Закону № 1710-VI визначено, що при проходженні прикордонного контролю уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України, зокрема, з`ясовують наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону; у ході перевірки документів використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.
Окрім того, з урахуванням результатів оцінки ризиків можуть проводити повторну перевірку документів осіб, які перетинають державний кордон.
На наданих позивачем компакт-дисках (CDR 6177141 НОМЕР_1 ) із відеозаписами (VID-20200526- WA0000 , VID-20200526- WA0001 , VID-20200526- WA0004 , VID-20200526- WA0005 , VID-20200526- WA0006 ), відсутня будь-яка інформація на підтвердження факту проведення обшуку позивача і його речей або щодо його затримання . Ці записи лише підтверджують те, що особа очікує завершення процедурних заходів, зокрема, перевірку його паспортного документу в приміщенні аеропорту (відеозапис VID-20200526-WA0001). З наведеного відеозапису також вбачається, що співробітниця прикордонної служби, показуючи у бік місця для сидіння, каже « сідайте будь-ласка, почекайте».
На думку колегії суддів, наведе звернення до позивача не може свідчити про початок його незадокументованого затримання.
Колегія суддів також звертає увагу, що статтею 7 Закону № 1710-VI визначено, що паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.
Тобто, за наявності підстав, особі може бути відмовлено у перетинанні державного кордону. На думку колегії суддів, позивач взагалі ототожнює поняття «не пропуску через державний кордон» із «затриманням».
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність порушень в діях службових осіб Держприкордонслужби при проходженні позивачем прикордонного контролю, а тому вірно відмовлено у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги про розгляд справи неповноважним судом, колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.
Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року заяву про самовідвід судді Логойди Тетяни Володимирівни задоволено. Підставою для задоволення заяви стало відсутність у судді допуску до державної таємниці, що унеможливлює отримання таких доказів та в подальшому їх дослідження.
31 жовтня 2019 року листом Державної судової адміністрації України від № 225 н/т повідомлено, що найбільш територіального найближчим до Донецького окружного адміністративного суду адміністративними судами, які мають спеціальний дозвіл на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, є Полтавський окружний адміністративний суд та Черкаський окружний адміністративний суд.
Розпорядженням голови Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року № 1р/І-г передано справу на розгляд Полтавського окружного адміністративного суду.
Підставою для передачі адміністративної справи на розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду у розпорядженні зазначено пункт 4 частини 1, частини 2 та 7 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України та доповідну записку керівника апарату Донецького окружного адміністративного суду Троцак С.Г. про неможливість утворення складу суду для розгляду адміністративної справи №200/1560/20-а, яка передбачає роботу з доказами, що містять секретну інформацію, передбачену Законом України "Про державну таємницю" від 21.01.1994 №3855-ХІІ. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду справу від 24 лютого 2020 року справу № 200/1560/20-а передано до Донецького окружного адміністративного суду.
У цій ухвалі зазначено, що матеріали адміністративної справи №200/1560/20-а не містять жодного документу зі ступенем секретності "особливої важливості", "цілком таємно", "таємно" та адміністративній справі №200/1560/20-а не присвоєно ступеню секретності "особливої важливості", "цілком таємно" чи "таємно", що свідчить про те, що наявні у ній документи не містять державної таємниці (секретної інформації).
Наведена ухвала Полтавського окружного адміністративного суду справу від 24 лютого 2020 року сторонами не оскаржувалась та набрала законної сили.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
На виконання ухвали суду Службою безпеки України було надано витяг із копії доручення № 78/2/5/3-2838дск від 25.07.2019р. на адресу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, який містить гриф «Для службового користування».
В матеріалах справи відсутні документи, які містять відомості щодо їх належності до державної таємниці, а тому колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для передачі цієї справи до Полтавського окружного адміністративного суду.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року в справі № 200/1560/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року в справі № 200/1560/20-а - залишити без змін.
Вступна та резолютивна постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 18 серпня 2020 року.
Повне судове рішення складено 20 серпня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 18 серпня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                                   Т.Г. Гаврищук 

   Судді:                                                                                                        Г. М. Міронова

                                                                                                                       І.В. Сіваченко