ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17141/19                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  06 липня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого – судді Лічевецького І.О., суддів – Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі – Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування наказів,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати наказ Командувача Національної гвардії України від 13.06.2019 № 306 «Про призначення службового розслідування», наказ Командувача Національної гвардії України від 11.07.2019 №351 «Про внесення змін до наказу командувача Національної гвардії України від 13.06.2019 № 306 «Про призначення службового розслідування», наказ Командувача Національної гвардії України від 15.08.2019 №428 «Про результати службового розслідування та покарання винних».
- стягнути на його користь моральну шкоду, завдану Головним управління Національної гвардії України під час проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 та в результаті притягнення його до дисциплінарної відповідальності.
На обґрунтування своїх вимог позивач посилався на порушення з боку відповідача вимог Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України в частині встановлення законності отримання інформації, яка послугувала підставою для призначення службового розслідування та в частині заборони проведення службового розслідування особам, заінтересованим у результатах такого розслідування; службове розслідування проведено з порушенням строку, встановленого для його проведення; під час проведення службового розслідування членами комісії допущено порушення Порядку проведення службових розслідувань у Національній гвардії України в частині розголошення інформації, яка стосується службового розслідування; автобіографія не є офіційним документом та не посвідчує факт наявності громадянства Російської Федерації; наявність документів, виданих органами Російської Федерації (паспортів та водійського посвідчення) пояснюється ініціативою юриста, який займався оформленням пенсії на території АР Крим; із клопотанням щодо оформлення громадянства до органів Російської Федерації позивач не звертався. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Зокрема апелянт наголошує на невідповідності оскаржуваних наказів Командувача Національної гвардії України вимогам чинного законодавства та зазначає про численні порушення під час проведення службового розслідування. 
З огляду на приписи статті 308 КАС України справа переглядається в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також з урахуванням аргументів, викладених у відзивах на апеляційну скаргу.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом командувача Національної гвардії України від 06   червня 2016 року №81о/с “По особовому складу” ОСОБА_1 прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу Національної гвардії України та призначено на посаду старшого офіцера служби з організації забезпечення охорони органів державної влади відділу планування та застосування військ в охоронних і профілактичних заходах управління з громадської безпеки.
Наказом командувача Національної гвардії України від 26 липня 2016 року №112о/с ОСОБА_1 призначено на посаду старшого офіцера служби градаційного, хімічного та біологічного захисту –  служби екологічної безпеки Головного управління Національної гвардії України.
Наказом командувача Національної гвардії України від 13   червня 2019 року №306   “Про призначення службового розслідування” з метою з`ясування обставин прийняття на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу Національної гвардії України, уточнення причин і умов щодо приховування факту перебування в громадянстві Російської Федерації при прийнятті на службу та оформленні допуску до державної таємниці підполковником ОСОБА_1 , старшим офіцером служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту – служби екологічної безпеки Головного управління Національної гвардії України призначено службове розслідування.
Наказом  командувача Національної гвардії України від 11 липня 2019 року №351 “Про внесення змін до наказу командувача Національної гвардії України від 13 червня 2019 року №306 “Про призначення службового розслідування” внесено зміни до пункту 1 наказу командувача Національної гвардії України від 13   червня 2019 року №306 “Про призначення службового розслідування”, доповнивши його абзацами другим-четвертим такого змісту: 
“На період проведення службового розслідування усунути від виконання службових обов`язків підполковника ОСОБА_1 , старшого офіцера служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту – служби екологічної безпеки Головного управління Національної гвардії України.
Заступникові командувача Національної гвардії України визначити підполковнику ОСОБА_1 межі виконання обов`язків військової служби на цей період.
Начальникові режимно-секретного відділу на період проведення службового розслідування припинити доступ підполковникові ОСОБА_1 до державної таємниці та документів з обмеженим доступом”, а також продовжено термін розслідування до 22   липня 2019 року.
22 липня 2019 року Комісією Головного управління Національної гвардії України складено висновок службового розслідування за фактом приховування інформації перебування в громадянстві Російської Федерації при прийнятті на військову службу та оформленні допуску до державної таємниці підполковником ОСОБА_1 .
Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що за сукупністю отриманих у ході службового розслідування документів та пояснень посадових осіб Головного управління Національної гвардії України факт умисного приховування підполковником ОСОБА_1 наявності у нього російського громадянства підтвердився.
Наказом командувача Національної гвардії України від 15 серпня 2019 року №428   “Про результати службового розслідування та покарання винних”, за умисне приховування інформації про громадянство Російської Федерації, порушення вимог статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України старшому офіцерові служби радіаційного, хімічного, біологічного захисту – служби екологічної безпеки Головного управління Національної гвардії України підполковнику ОСОБА_1 оголошено сувору догану.
Вважаючи накази командувача Національної гвардії України протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Підстави, порядок проведення службових розслідувань стосовно військовослужбовців Національної гвардії України, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, оформлення результатів службових розслідувань та прийняття за ними рішення, права та обов`язки посадових осіб під час проведення службових розслідувань визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13 березня 2018 року №188 (далі по тексту – Порядок).
Пунктами 1-4 розділу ІІ Порядку передбачено, що службове розслідування може проводитися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, вимог законодавства, наказів начальників (керівників) чи інших розпорядчих документів; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, спеціальних засобів, вогнепальної зброї, озброєння та бойової техніки; порушення правил несення вартової або внутрішньої служб; розголошення змісту або втрати службових документів; установлення фактів дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, а також сексуальних домагань.
Службове розслідування може призначатися командиром (начальником) і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини військовослужбовця.
Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те командира (начальника).
Службове розслідування не призначається: у разі надходження анонімних повідомлень, крім анонімних повідомлень, що містять відомості про порушення вимог Закону України “Про запобігання корупції”, якщо наведена в них інформація стосується конкретної особи, містить конкретні дані, які можуть бути перевірені; якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, кримінального провадження, а також за рішенням суду.
Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №188 передбачено, що рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та притягати підлеглого військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.
Пунктами 6, 7 розділу ІІІ Порядку №188 встановлено, що службове розслідування може бути проведено особисто командиром (начальником) чи доручено іншому військовослужбовцю. У разі вчинення правопорушення солдатом чи сержантом (старшиною) службове розслідування може бути доручено військовослужбовцю, який проходить військову службу на посаді сержантського (старшинського) складу.
У разі потреби залучення відповідних фахівців до проведення службового розслідування командир (начальник) призначає групу фахівців на чолі зі старшим групи, про що зазначається в наказі.
У випадку відсутності голови комісії з будь-яких підтверджених поважних причин його обов`язки в установленому порядку покладаються на одного з членів комісії, у разі відсутності з вищезазначених причин особи, якій доручено проведення службового розслідування (одного з членів комісії), за необхідності її (його) заміна здійснюється іншою посадовою (службовою) особою відповідно до наказу командира (начальника).
Для забезпечення повного та об`єктивного проведення службового розслідування командир (начальник) може клопотати перед старшим командиром (начальником) про залучення до проведення службового розслідування відповідних фахівців з інших органів військового управління, військових частин, що знаходяться в його підпорядкуванні.
Забороняється проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або заінтересованим у результатах службового розслідування. Службове розслідування проводиться за участю безпосереднього командира (начальника) військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування.
У разі виникнення таких обставин особа, яка проводить службове розслідування, упродовж двадцяти чотирьох годин повинна повідомити про це командира (начальника), який призначив службове розслідування, без припинення службового розслідування.
Так, підпунктом 2 розділу V Порядку №188 зокрема встановлено, що особи, які проводять службове розслідування, є відповідальними за повноту, всебічність та об`єктивність висновку службового розслідування та не повинні допускати розголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
Пунктами 1-3 розділу ІV Порядку №188 передбачено, що службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником).
У разі потреби за мотивованим рапортом (доповідною запискою) особи, якій доручено проведення службового розслідування, або голови комісії визначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Початок службового розслідування визначається з дати видання наказу про його призначення.
Завершення службового розслідування визначається датою затвердження командиром (начальником), який призначив службове розслідування, висновку за результатами службового розслідування (далі - висновок службового розслідування).
Згідно пунктів 5, 6 розділу ІV Порядку №188, про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу військового управління, військової частини в частині, що його стосується. Оголошувати дисциплінарне стягнення військовослужбовцю в присутності його підлеглих заборонено.
Військовослужбовець, стосовно якого проводилося службове розслідування, має право оскаржити рішення щодо накладення на нього дисциплінарного стягнення в порядку, визначеному законодавством.
У відповідності до пунктів 83, 84, 86 Дисциплінарного статуту затвердженого Законом України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України” на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.
Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.
Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України”. Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі по тексту – Статут).
Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові (пункти 11, 12 Статуту).
Пунктом 16 Статуту встановлено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування стосовно позивача призначено на підставі листа Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки СБУ від 03 червня 2019 року №17/3-736нт з метою з`ясування обставин прийняття на військову службу за контрактом, уточнення причин і умов щодо приховування факту перебування в громадянстві Російської Федерації при прийнятті на службу та оформленні допуску до державної таємниці.
Таким чином, відповідачем дотримано вимоги для проведення службового розслідування передбачені Порядком, а наказ від 13 червня 2019   року №306 “Про призначення службового розслідування” прийнято в межах повноважень та у відповідності до вимог Порядку.
Доводи позивач про те, що при призначенні службового розслідування відповідачем що до складу комісії, яка проводила службове розслідування включено співробітника, який заінтересований у результатах службового розслідування колегія суддів не приймає до уваги як безпідставне та таке, що не знайшло своє підтвердження під час розгляду справи.
Дослідивши матеріали службового розслідування, колегія суддів доходить висновку, що зібрані матеріали та наявні докази повною мірою підтверджують факт умисного приховування підполковником ОСОБА_1 наявності в нього російського громадянства та не викликають сумнівів щодо їх правомірності. Так, колегією суддів враховано, що на підтвердження висновків службового розслідування в матеріалах справи містяться копії наступних документів: автобіографії на ОСОБА_1 , паспорту громадянина Російської Федерації НОМЕР_1 , виданого відділом УФМС РФ по Республіці Крим у Залізничному районі м. Сімферополь 22 січня 2015 року, паспорту громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданого Федеральною міграційною службою Російської Федерації, водійського посвідчення № НОМЕР_3 , виданого 09 липня 2014 року ДІБДР в Республіці Крим.
За таких обставин, в діях позивача вбачається порушення вимог статей 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Оскільки ОСОБА_1 під час надання відповідей, для оформлення допуску до державної таємниці, зазначив про відсутність документів, що посвідчує особу, виданий іноземною державою, іноземним підприємством, установою, організацією, вказані обставини свідчать про умисне приховування позивачем інформації про наявність російського громадянства та паспортів громадянина Російської Федерації при прийнятті на військову службу та при оформленні допуску до державної таємниці, суд доходить висновку про правомірність прийняття наказу від 15 серпня 2019 року №428   “Про результати службового розслідування та покарання винних”, а вид дисциплінарного стягнення відповідає вчиненому правопорушенню.
Посилання в апеляційній скарзі про розголошення відповідачем інформації, яка стосується службового розслідування щодо позивача, колегія суддів не приймає до уваги як безпідставні.
Водночас колегія суддів приймає до уваги, що відповідачем прийнято наказ від 11 липня 2019 року №351 “Про внесення змін до наказу командувача Національної гвардії України від 13 червня 2019 року №306 “Про призначення службового розслідування” в частині продовження строку проведення службового розслідування без належних на то підстав.
Проте, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування, оскільки вказаний наказ вичерпав свою дію, а скасування цього наказу не вплине на права позивача та не змінить висновків суду щодо спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судового рішення з мотивів наведених в апеляційній скарзі.
Інші мотиви, викладені заявником в апеляційній скарзі були предметом дослідження суду першої інстанції і не знайшли свого належного підтвердження. 
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 березня 2020 року – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.          

Головуючий                    суддя                                        І.О. Лічевецький

Суддя                                        В.П. Мельничук

Суддя                                        О.М. Оксененко