ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1053/20 Справа № 210/3030/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко  О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

25 серпня 2020 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року щодо: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:
За цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік.
При обставинах встановлених судом першої інстанції ОСОБА_1 15 травня 2020 року о 18 годині 40 хвилин в м. Кривому Розі, в Металургійному районі, по вулиця Цимлянського, біля будинку 121, водій ОСОБА_1  керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з.  НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку та визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1  просить скасувати постанову суду та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що у поліцейських не було причин для зупинки його автомобіля і в подальшому для вимоги проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним автомобілем та взагалі, що він рухався. Вказує на порушення його права на участь у розгляді справи.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, ОСОБА_1 про час, дату та місце апеляційного перегляду повідомлений належним чином, до апеляційного суду не з`явився, на час розгляду справи не повідомив про поважні причини свого не прибуття, тому справа слухалась за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх із викладеними доводами, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані норми закону, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Так, судом першої інстанції встановлені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, на підставі яких суд зробив висновок про доведеність вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки такий висновок суду об`єктивно підтверджується належним чином дослідженими судом доказами в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ 18 № 130146 від 15 травня 2020 року, в якому працівником поліції зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та який складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП; рапортом працівника поліції, яким підтверджено, що ОСОБА_2 керував автомобілем ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння і був зупинений 15.05.2020 року о 18 год. 40 хв.; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно яких 15.05.2020 року о 18 год. 40 хв. останні підтвердили, що в їх присутності водій автомобіля ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_1 , відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижує увагу та швидкість реакції; відеозаписом працівників поліції де зафіксовано той факт, що водій ОСОБА_2 відмовився пройти медичний огляд в установленому законом порядку в присутності двох свідків. 
Щодо стверджень  ОСОБА_2  про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, то вважаю їх надуманими і безпідставними, оскільки факт вчинення останнім інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наведеними вище доказами в їх сукупності.
Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості  ОСОБА_2 , є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_2 , у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Щодо посилання в апеляції ОСОБА_2 на позбавлення його права на участь у розгляді справи, то перевіряючи дані ствердження виходжу з положень ст. 268 КУпАП, згідно яких, якщо особа належним чином повідомлена про розгляд справи і від неї не надійшло клопотань про відкладення розгляду, то така справа може бути розглянута за відсутністю цієї особи. 
Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 про слухання справи у суді першої інстанції був належним чином повідомлений, заяв від нього про відкладення розгляду справи не надходило, а тому не вбачаю порушень права ОСОБА_2 на його участь у розгляді справи. 
       Порушень норм матеріального та процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді при її перегляді, апеляційним судом не встановлено.
       Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість  ОСОБА_2 , у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом. 
Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИЛА: 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — залишити без задоволення.
Постанову судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 О.М.Кононенко