ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 302/109/17-а
адміністративне провадження № К/9901/43947/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу                                     № 302/109/17-а 
за позовом ОСОБА_1 до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області) про визнання протиправною відмови у перерахунку пенсії, провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою  Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області) на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2017 року (головуючий суддя - Гайдур А.Ю.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року (колегія суддів у складі головуючого судді -  Клюби В.В., суддів: Онишкевича Т.В.,              Хобор Р.Б.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якому просив: 
- визнати протиправною відмову відповідача у проведенні перерахунку призначеної йому пенсії із врахуванням стажу роботи та заробітку в Цаленджихському комбінаті лісової промисловості за періоди з 01 квітня 1973 року по 31 березня 1975 року включно, та з 06 листопада 1975 року по 04 грудня 1983 року включно, починаючи з 15 травня 2015 року; 
- зобов`язати відповідача провести перерахунок призначеної йому пенсії починаючи з 15 травня 2015 року та проводити виплату пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 01 квітня 1973 року по 31 березня 1975 року включно, та з 06 листопада 1975 року по 04 грудня 1983 року включно згідно довідки про заробітну плату для нарахування пенсії №17 від 26 червня 2015 року, виданою Цаленджинським комбінатом лісової промисловості (республіка Грузія).
2. Позовна заява мотивована тим, що в період з 1973 року по 1983 року працював лісорубом у Цаленджинському ліспромгоспі у м. Джварі, тоді ще Грузинської РСР, що підтверджується записами у трудовій книжці. Після досягнення пенсійного віку він звернувся до відповідача про призначення пенсії. Однак, відповідачем дані періоди не зараховано, оскільки в трудовій книжці є виправлення у даті наказів про прийняття на роботу. Тобто, для врахування даних періодів роботи, відповідач пропонував надати підтверджуючі документи, які відповідають вимогам п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Такі довідки позивачем були подані. Проте, відповідач відмовив у зарахуванні зазначених періодів роботи, оскільки довідки про його заробітну плату, видані грузинською стороною, не відповідають встановленим вимогам законодавства..
3. Короткий зміст рішення судів попередніх інстанцій
4. Постановою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2017 року, залишеною без змін Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року позов задоволено: 
- визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку призначеної позивачу пенсії з врахуванням заробітку в Цаленджихському комбінаті лісової промисловості за періоди з 01 квітня 1973 року по 31 березня 1975 року включно, та з 06 листопада 1975 року по 04 грудня 1983 року включно, починаючи  з 15 травня 2015 року;
- зобов`язано відповідача провести перерахунок позивачу призначеної  пенсії починаючи з 15 травня 2015 року та проводити виплату пенсії у подальшому з врахуванням заробітної плати за період з 01 квітня 1973 року по 31 березня 1975 року включно, та з 06 листопада 1975 року по 04 грудня 1983 року включно, згідно довідки про заробітну плату для нарахування пенсії №17 від 26 червня 2015 року, виданою Цаленджихським комбінатом лісової промисловості (республіка Грузія) 
5. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що відповідач належними і допустимими доказами не довів правомірність своєї відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу, виходячи із його заробітку у Цаленджинському ліспрогоспі Грузії за період з квітня 1973 року по 1983 року включно, а тому таку відмову відповідача слід визнати протиправною, а вимоги позивача задовольнити.  

Короткий зміст вимог касаційної скарги
6. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, Міжгірське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області)   звернулося до  Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
7. Касаційна скарга мотивована тим, що подані довідки про заробітну плату з квітня 1973 року по грудень 1983 року в Цаленджинському ліспромгоспі містять неточності, а саме: підписи посадових осіб не є ідентичними; наявні відтиски різних печаток на довідках, які відносяться до періоду існування СРСР, є розмитими, нечіткими та не дають змогу розібрати їх зміст, адресу підприємства та інші дані. При цьому, довідки не відповідають встановленому порядку видачі довідок на території Республіки Грузія.
8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21 липня 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (правонаступник Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області)   на постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року.
9. З 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України, у зв`язку з чим відповідно до пункту 7 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII Вищий адміністративний суд України припинив свою діяльність.
10. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної касаційної скарги визначено колегію суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Анцупова Т.О. (суддя-доповідач), Стародуб О.П., Кравчук В.М.
11.          У зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду судді-доповідача Анцупової Т.О. (відповідно до рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14, розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду призначено повторний автоматизований розподіл касаційних скарг, зокрема, касаційної скарги у справі №   302/109/17-а. 
12.          Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від  11 червня 2019 року визначено колегію суддів для розгляду вказаної справи у складі: Стрелець Т. Г. (суддя-доповідач), судді: Рибачук А.І., Тацій Л.В.
13.          Позивачем заперечення на касаційну скаргу відповідача не подані, що не перешкоджає її розгляду по суті.
14. Міжгірським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області подано клопотання про заміну відповідача його правонаступником.
Відповідно до частини першої статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №628 "Про деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України", Міжгірське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
26.06.2019 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення діяльності Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області як юридичної особи
Враховуючи наведене, Верховний Суд допускає заміну відповідача - Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду в Закарпатській області.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
15.          30 листопада 2016 року позивач звернувся до Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати набутої на Цаленджинському ліспромгоспі (Республіка Грузія) за квітень 1973 року по грудень 1983 року, згідно довідки №17 від 26 червня 2015 року.
16. Згідно довідки від 20 листопада 2014 року №278 виданої Управою Цаленджиського муніципалітету представник управляючої муніципалітетом в адміністративній одиниці м. Джвари, в 1973 - 1983 роках позивач дійсно проживав в м. Джвари Даленджинського району і працював в лісгоспі Цаленджихи.
17. В особовій картці від 26 червня 2015 року №17 позивача зазначено, що з 1973  року по 1983 рік йому виплачувалась заробітна плата відповідно за професію лісоруба. 
18. Протоколом №34 засідання Комісії по розгляду питань пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області від 14 грудня 2016 року, позивачу відмовлено у  призначенні перерахунку пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідач посилався на те, що довідка №17 від 26 червня 2016 року подана до заяви для проведення перерахунку не відповідає вимогам чинного законодавства: у довідці не зазначено ПІП посадових осіб, відсутній відтиск печатки тощо. Це також  стосується довідки про заробітну плату за 1973 - 1983 роки, в якій окрім цього не зазначений вихідний номер та дата видачі довідки.
19.          Листом від 14 грудня 2016 року №4037/09 позивача було повідомлено, що Комісією по розгляду питань пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій Міжгірського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області прийнято протокольне рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, так як довідки про заробітну плату квітня 1973 року по грудень 1983 року на Цаленджинському лісгоспі містять суперечності. Підписи посадових осіб у довідках не є ідентичні, що видно візуально. Наявні відтиски різних печаток на довідках, які відносяться до періоду існування СРСР, є розмитими, нечіткими та не дають змогу розібрати їх зміст, адресу підприємства та інші дані.
20.          Відповідач у листі зазначив, що постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2016 року у справі №876/1816/16 визнано стаж роботи позивача за періоди з 01 квітня 1973 року по 31 березня 1975 року, з 06 листопада 1975 року по 04 грудня 1983 року включно на Цаленджинському лісгоспі. Період роботи з 01 квітня 1975 року по 05 листопада 1975 року та з 05 грудня 1983 року по 31 грудня 1983 року на цьому ж підприємстві не визнано, оскільки позивач у цей період працював на інших підприємствах. Однак, Цаленджинський лісгосп надає і за ці періоди заробітну плату, якої не мало б бути у цих довідках.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
21.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
22.          Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
23.          Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IVза рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 3 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.
Положеннями статей 3 та 4 Угоди між Урядом України і Урядом Республіки Грузія про співробітництво в галузі пенсійного забезпечення, ратифікованої    Законом України №446/95 - ВР від 22 листопада 1995 року передбачено, що при визначенні права на пенсію, зокрема на пільгових умовах і за вислугу років, враховується трудовий стаж, набутий на території України (і) або Республіки    Грузія, а також трудовий стаж, що визнається на території будь - якої зі Сторін.
Згідно із частиною 1 статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи,     що     призначають пенсії,     мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Тобто перевірка достовірності наданих позивачем документів, передбачена чинним законодавством, покладається на пенсійний орган.
При цьому, пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22 - 1 та зареєстрованого Міністерством юстиції України від 27 грудня 2005 року №1566/11846, передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Зазначеній нормі цього Закону також відповідає п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року.
Пунктом 20 цього ж Порядку передбачено обов`язок надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників    для підтвердження спеціального трудового сажу лише в тому випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, які визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.
Таким чином, діючим законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників    для підтвердження спеціального трудового стажу, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.
24. Згідно із п. 43 Порядку подання  та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №22 - 1 від 25 листопада 2005 року, право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Відповідач, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення», зазначив, що надані позивачем довідки не відповідають вимогам чинного законодавства.
Разом з тим, суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що відомостями трудової книжки позивача повністю підтверджено стаж позивача у спірний період, а тому доводи відповідача щодо невідповідності наданих ним уточнюючих довідок, не може слугувати підставою для відмови йому у перерахунку пенсії із врахуванням стажу роботи у Цаленджихському комбінаті лісової промисловості за періоди з 01 квітня 1973 року по 31 березня 1975 року включно, та з 06 листопада 1975 року по 04 грудня 1983 року включно.
Згідно із частиною 2 статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що відповідач не довів належними і допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу із його заробітку у Цаленджинському ліспромгоспі (Республіки Грузії) за період роботи з квітня 1973 року по 1983 рік включно.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваних судових рішеннях.
25. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
26. Висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
27. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
28. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :
1.Замінити відповідача у справі - Міжгірське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду в Закарпатській області.
2. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області - залишити без задоволення.
3. Постанову Міжгірського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 травня 2017 року у справі № 302/109/17 - залишити без змін.
4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                   Т.Г. Стрелець          
Судді                                                                       С.Г. Стеценко 
                                                                      Л.В. Тацій