Справа № 428/1411/20 
Провадження № 33/810/101/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Рябчун Олена Вікторівна, розглянувши апеляційну скаргу захисника Риндіна Д.І. у інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подану на постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 травня 2020 року, якою

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , має громадянство України, не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України,

встановила:

Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КпАП України, та призначено стягнення у вигляді штрафу розміром шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн, із позбавленням права керування транспортним засобом на строк 01 рік, також визначено зобов`язання сплати ним судового збору у розмірі 420,4 грн.

Відповідно до змісту постанови 10 лютого 2020 року, о 01 годині 31 хвилин у м. Сєвєродонецьку Луганської області, по проспекту Центральному керував автомобілем "Mersedes Benz Е200" НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено даними газоаналізатору "Alcotest Drager" № 6820 у присутності двох свідків, і за даними тесту № 440 від 10.02.2020 із результатами 1,49 проміле.

10 лютого 2020 року, о 04 годині 10 хвилин, у м. Сєвєродонецьку Луганської області, по проспекту Центральному ОСОБА_2 , будучи зупиненим на автомобілі "Mersedes Benz Е200" НОМЕР_1 , відмовився у присутності двох свідків від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

На зазначену постанову суду захисник Риндін Д.І. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати судове рішення і закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку із спливом строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент ухвалення постанови суду.
Апелянт категорично заперечує проти дій суду по об`єднанню двох матеріалів про адміністративне правопорушення щодо його підзахисного ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КпАП України і вважає постанову від 04.05.2020 року такою, що не відповідає вимогам діючого КпАП України.
Зазначає, що працівниками поліції порушені вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, затвердженої Наказом МВСУ від 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки, у разі відмови водія транспортного засобу від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими, такий огляд проводиться у найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, відповідно до ст.266 КпАП України.

Такої процедури виконано не було.

Відсутня також відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
Крім того, апелянт додав до апеляційної скарги клопотання про поновлення строків апеляційного оскарження як пропущених з поважних підстав, оскільки постанова суду була ухвалена без присутності захисника та самого ОСОБА_2 . Про існування постанови суду сторона захисту дізналась із даних сайту Сєвєродонецького міського суду на Інтернет-порталі "Судова влада України".

У судовому засіданні апеляційного суду:

захисник Риндін Д.І. підтримав у повному обсязі доводи апеляційної скарги на постанову суду від 04.05.2020 року про визнання ОСОБА_2 винним за ч.1 ст.130 КпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення.
Від апеляційної скарги на постанову суду про об`єднання матеріалів про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України від 04.05.2020 року апелянт відмовився.

ОСОБА_2 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника, але, у судове засідання апеляційного суду не з`явився.

Перевіривши витребувані із Сєвєродонецького міського суду Луганської області матеріали провадження про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України, вислухавши захисника, проаналізувавши зміст судової постанови та співставивши викладені у ній обставини із наявними у матеріалах доказами, вважаю, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає за такими підставами.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вищезазначені вимоги закону виконані судом у повному обсязі.

Так, із змісту досліджених судом матеріалів справи встановлено, що винність ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджена сукупністю доказів: 

протоколами про адміністративні правопорушення серії БД № 293974 від 10.02.2020 складеним в присутності ОСОБА_2 і двох свідків, та серії БД № 142145 від 10.03.2020 складеним в присутності ОСОБА_2 і двох свідків;

копіями пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в яких останні підтверджують виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_2 ;

чеком тестування на алкоголь за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager» № 6820 тест № 440 від 10.02.2020 результат огляду 1,49 проміле;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 , результат огляду становить 1,49 проміле;

копіями пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в яких останні підтверджують відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на наявність алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку;

актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_2 , відповідно до якого огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 ;

копією постанови серії ЕАК № 2089705 від 10.02.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

дисками з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції.

Як убачається із матеріалів справ про адміністративні правопорушення, які надійшли до Сєвєродонецького міського суду Луганської області 17.02.2020 року ( а.п.14 провадження № 3/428/469/469/2020) та а.п.15 провадження № 3/428/470/2020), вони були розподілені судді-доповідачу відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи та протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.
Постановою від 04.05.2020 року (а.п. 26) зазначені матеріали проваджень були доповідачем обгрунтовано об`єднані в одне провадження, оскільки вони складені щодо однієї особи - ОСОБА_2 і розглянуті у одному об`єднаному провадженні.

Крім того, обґрунтованими є висновки суду про неналежне використання ОСОБА_2 та його захисником своїх процесуальних прав, оскільки протягом тривалого терміну знаходження справи у суді першої інстанції 03.03.2020, 31.03.2020 та 04.05.2020 року (тобто, протягом строків притягнення особи до адміністративної відповідальності) сторона захисту та правопорушник, будучи обізнаними про дати та час судових засідань, направляли клопотання про відкладення розгляду справи.

За цими ж обставинами доводи апеляційної скарги захисника про необхідність застосування вимог ст.38 КпАП України до ОСОБА_2 та закриття провадження по справі за п.7 ч.1 ст.247 КпАП України безпідставні.

Клопотання захисника про поновлення строків апеляційного оскарження підлягає задоволенню, оскільки постанова суду була ухвалена без присутності правопорушника та його захисника і даних про отримання копії постанови сторонами відсутні.

           На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП, суддя

                                постановила:

Апеляційну скаргу захисника Риндіна Д.І. залишити без задоволення, а постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 04 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.130 КпАП України - без змін.

Постанова є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                 О.В.Рябчун