ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 р. 	Справа № 615/1509/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Бершова Г.Є.
суддів: Катунова В.В. ,  Рєзнікової С.С. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департамент патрульної поліції Національної поліції України на рішення Валківського районного суду Харківської області від 29.01.2020 (суддя Токмакова А.П.,  м. Валки) по справі № 615/1509/19
          за позовом          ОСОБА_1  
          до          ОСОБА_2 інспектора роти № 4 батальйону № 4  Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції                 
          про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №1683006 від 29.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем було порушено його конституційне право на правову допомогу при складанні постанови, не встановлено факт скоєння адміністративного правопорушення, що призвело до внесення в постанову не відповідних дійсності обставин, а тому вважає її необґрунтованою та незаконною.
Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 29.01.2020 року позовні вимоги було задоволено.
Постанову серії ЕАК № 1683006 від 29.10.2019 року, винесену інспектором роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Стратулат Олександром Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. – скасовано.
Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП – закрито.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
У  судове засідання  учасники  справи не з`явилися,  своїх представників не направили, про  дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та  належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку  з неявкою  в судове  засідання  всіх учасників  справи,  фіксування  судового засідання  за допомогою  технічного  запису не здійснювалося.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 29.10.2019 року о 13:40 год. інспектором роти №4 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області ДПП Стратулатом О.В. винесено постанову серії ЕАК № 1683006 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він 29.10.2019 року о 13:25 год. на 234 км, керуючи транспортним засобом, перед початком руху не увімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8 ПДР України. Цією ж постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.
Не погоджуючись із вказаною постановою відповідача, а також заперечуючи факт скоєння ним правопорушення, позивач оскаржив її до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення.
Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що відповідач мав право винести постанову у відношенні позивача без складання протоколу.
Щодо встановлення факту порушення позивачем правил дорожнього руху, колегія суддів зазначає таке.
Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.2 п. 9.8 Правил дорожнього руху з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу — ближнє світло фар.
Згідно з ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252  КУпАП  передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.  Ці дані встановлюються такими засобами:  1) письмовими, речовими і електронними доказами;   2) висновками експертів;   3) показаннями свідків.
В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.  Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.  Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.   В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.   У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил дорожнього руху, а тому погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.
Разом із тим, колегія суддів зазначає, що оскільки відповідачем не було доведено факт керування водієм транспортним засобом без увімкнених денних ходових вогнів, то немає і підстав для надання оцінки, за якою саме статтею має кваліфікуватися дане правопорушення (за статтею 122 чи 125 КУпАП), оскільки сам факт недоведення вчинення позивачем правопорушення є достатньою підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про задоволення позову та зазначає, що воно скасуванню не підлягає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.
Рішення Валківського районного суду Харківської області від 29.01.2020 по справі № 615/1509/19  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		Г.Є. Бершов 	
Судді	   	В.В. Катунов    С.С. Рєзнікова