Єдиний унікальний номер 933/196/20 
Номер провадження 22-ц/804/2486/20        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
15 вересня 2020 року                                            м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Канурної О.Д., 
суддів: Кішкіної І.В., Космачевської Т.В.,
за участю секретаря судового засідання: Гуляєва М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» на додаткове рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 04 травня 2020 року у цивільній справі № 933/196/20 за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про ухвалення додаткового рішення (суддя першої інстанції ОСОБА_3 ), -

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню і просив Олександрівський районний суд Донецької області визнати виконавчий напис, вчинений 09.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у сумі 60300,79 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з розглядом справи.
Заочним рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 17 квітня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, задоволені.
Визнано виконавчий напис, вчинений 09.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем (зареєстрований в реєстрі за № 7205), про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у сумі 60300,79 грн. таким, що не підлягає виконанню.
В квітні 2020 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з заявою про ухвалення додаткового судового рішення. 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , просив Олександрівський районний суд Донецької області ухвалити додаткове судове рішення у справі № 933/196/20 про стягнення з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8500,00 грн.
Додатковим рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 04 травня 2020 року заяву представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , відповідач: Акціонерне товариство «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, про ухвалення додаткового рішення, задоволено частково.
Ухвалено додаткове рішення по цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. та витрати на сплату судового збору у розмірі 1261,20 грн. 
Із додатковим рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 04 травня 2020 року не погодився відповідач - Акціонерне товариство «Банк Форвард» та подав апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.
В обґрунтування апеляційної скарги Акціонерне товариство «Банк Форвард» посилається на те, що не погоджується з додатковим рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 04 травня 2020 року у справі № 933/196/20, вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, не повним та не всебічним з`ясуванням всіх обставин справи, недоведеністю співмірності понесених витрат на правову допомогу. 
Акціонерне товариство «Банк Форвард» просить Донецький апеляційний суд скасувати додаткове рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 04 травня 2020 року у справі № 933/196/20; витрати по судовому збору покласти на позивача.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 10 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано позивачу і третій особі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі.
Копії ухвал про відкриття апеляційного провадження учасниками справи отримані (а.с. 147,148,149,150). Копія апеляційної скарги позивачем та третьою особою отримана (а.с. 149,150). До Донецького апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника позивача (а.с. 160-161).
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 06 серпня 2020 року справу призначено до розгляду на 15 вересня 2020 року.
В судове засідання Донецького апеляційного суду 15.09.2020 року представник відповідача - Акціонерного товариства «Банк Форвард» не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 159).
В судове засідання Донецького апеляційного суду 15.09.2020 року третя особа - яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 158).
В судове засідання Донецького апеляційного суду 15.09.2020 року позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися, надіслали до суду письмову заяву про розгляд справи в їх відсутність (а.с. 161).
Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства «Банк Форвард»  задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Судом першої інстанції встановлено, що ухвалою Олександрівського районного суду від 02 березня 2020 року, було задоволено заяву представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 17 квітня 2020 року позовні вимоги представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, було задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 09.11.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем (зареєстрований в реєстрі за № 7205), про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» (код ЄДРПОУ 34186061) заборгованості у сумі 60300,79 грн. таким, що не підлягає виконанню.
При ухвалені рішень, судом не було вирішено питання про судові витрати.
Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки, судом не було вирішені питання про судові витрати при прийняті зазначених рішень, суд першої інстанції вважав за необхідне ухвалити додаткове рішення: за заявою представника позивача, про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу; та з власної ініціативи, про стягнення судового збору.
27.02.2020 року позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. за подання позову.
28.02.2020 року позивачем сплачено судовий збір в розмірі 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову.
10.02.2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір № 2 про надання правової допомоги.
Згідно з наданим розрахунком, сума витрат позивача на професійну правничу допомогу у справі № 933/196/20 складає 8500 грн. 
Відповідно до квитанції до прибуткового ордера № 17 від 17.04.2020 року, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 часткову оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5000 грн. 
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що рішення суду про стягнення з Банку витрат на правову допомогу прийнято з не з`ясуванням всіх обставин справи, недоведеністю співмірності понесених витрат на правову допомогу, є безпідставними, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається із пункту 1 частини 3 вказаної вище статті, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 передбачено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: детальний опис витрат на професійну правничу допомогу, акт прийняття послуг відповідно до договору про надання правової допомоги № 2 від 10.02.2020 року між адвокатом Трофімчуком В.В. та клієнтом ОСОБА_1 , наданих у справі № 933/196/20; договір № 2 про надання правової допомоги від 10 лютого 2020 року; тариф вартості юридичних послуг до Договору № 2 від 10.02.2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Трофімчуком В.В.; квитанція до прибуткового касового ордеру № 17 (а.с. 87 – 91).
Що стосується співмірності понесених витрат на правову допомогу, то ціна позову відповідно до позовної заяви позивача складає 60300,79 грн. (а.с. 1 – 4), що відповідає ознакам співмірності стягнутих судом першої інстанції витрат на професійну правничу допомогу, передбаченими частиною 4 статті 137 ЦПК України.
Як вбачається із частини 4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони  або публічним інтересом до справи.
Відповідно пункту 36 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гуриненко проти України» від 18 лютого 2010 року (заява № 37246/04) передбачено, що відповідно до практики Суду заявник може отримати відшкодування судових витрат, якщо доведено, що вони були дійсно понесені, були необхідними та розумними щодо розміру.  
Апеляційний суд вважає, що для підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу позивач надав допустимі та належні докази.
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування додаткового рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 04 травня 2020 року немає.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Банк Форвард» залишити без задоволення, додаткове рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 04 травня 2020 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 15 вересня 2020 року

Суддя:                                                 О.Д.Канурна