Ухвала                                                                                                   
16 липня 2020 року
м. Київ
справа № 1512/11500/2012
провадження № 61-9948ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,         Лідовця Р. А.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 червня 2020 року за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності на домоволодіння, визнання недійсним рішення міської ради, скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов`язання скасувати реєстрацію та здійснити реєстрацію, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсною угоду про землекористування, визначення землекористування та виділення в натурі частини житлового будинку; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_4 , Київська районна адміністрація Одеської міської ради, виконавчий комітет Одеської міської ради, Департамент міського господарства Одеської міської ради, про визнання недійсним розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, позов ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задоволено.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних                      і кримінальних справ від 16 вересня 2015 року касаційну скаргу               ОСОБА_4 задоволено частково, ухвалу апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Рішенням апеляційного суду Одеської області від 17 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Київського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2014 року в частині відмови           у виділенні ОСОБА_4 ідеальної частки із домоволодіння, стягнення суми компенсації вартості надлишкової площі земельної ділянки скасовано. Ухвалено в цих частинах нове рішення, яким виділено в натурі               ОСОБА_4 частку майна відповідно її ідеальної частини в розмірі 1/6 частину від кімнат: 3-1 кухня площею 9,9 кв.м., 3-2 житлова кімната площею 9,1 кв.м., веранда 3-4 веранда площею 6,6 кв.м., що складає 4,27 кв.м. домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 розмір грошової компенсації, яка належить ОСОБА_4 за різницю у площі земельної ділянки в сумі 221 643,00 грн. В іншій частині рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року залишено без змін.
28 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03 червня 2020 року                                  у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
07 липня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, заявники просять скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                    в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті,                     є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження ухвали Одеського апеляційного суду          від 03 червня 2020 року заявники зазначають порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд апеляційної інстанції занадто формально поставився до передбачених статтею 270 ЦПК України вимог, оскільки забезпечення реального доступу до правосуддя є одним із основних обов`язків держави. При цьому, відставка двох суддів з колегії суддів апеляційного суду Одеської області, які розглядали справу, не може бути підставою для відмови у розгляді порушеного ними питання. Крім того, зазначають, що наведені ними підстави порушення питання про ухвалення додаткового рішення відповідають вимогам пункту 1 частини першої статті 270 ЦПК України.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подана                    у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України. 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_4 до Департаменту міського господарства Одеської міської ради, комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості», Одеської міської ради, Київської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсним розпорядження та свідоцтва про право власності на домоволодіння, визнання недійсним рішення міської ради, скасування державних актів на право власності на земельну ділянку, зобов`язання скасувати реєстрацію та здійснити реєстрацію, визнання права власності, визнання недійсним договору дарування, визнання недійсною угоду про землекористування, визначення землекористування та виділення в натурі частини житлового будинку; за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_4 , Київська районна адміністрація Одеської міської ради, виконавчий комітет Одеської міської ради, Департамент міського господарства Одеської міської ради, про визнання недійсним розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 03 червня 2020 року.
Витребувати зКиївського районного суду міста Одеси вищевказану цивільну справу (№ 1512/11500/2012).
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 17 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення строку дії карантину.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                      Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                               Б. І. Гулько
 
                                                                                                               Р. А. Лідовець