УХВАЛА

27 липня 2020 року 
Київ
справа №340/2888/19
адміністративне провадження №К/9901/17997/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Ханової Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року
у справі № 340/2888/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прогрес-2010" 
до Головного управління ДПС у Кіровоградській області 
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:
22 липня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі № 340/2888/19, предметом розгляду якої є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 01 листопада 2019 року № 0105225203, яким застосовано штраф в загальному розмірі 1  488 430,29 грн. за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних. 
Підставою касаційного оскарження скаржник визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, в якому б містився висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме стосовно реалізації вимог пункту 201.10 статті 201 та статті 120-1 Податкового кодексу України, щодо обов`язку платника податку направляти на реєстрацію до ЄДРПН кожну податкову накладну, навіть якщо їх реєстрація не відбулася внаслідок накладення арешту на адміністративний рахунок податку на додану вартість з інших підстав. 
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).  
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, серед яких пунктом третім передбачено, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.  
За статтею 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту. 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно , а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції. 
Звертаючись із касаційною скаргою скаржник не зазначив який із двадцяти семи абзаців статті 201.10 застосований судами попередніх інстанцій неправильно  та потребує висновку Верховного Суду, а не стосується виключно оцінки фактичних обставин, та як ці норми слід застосовувати. 
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.  
Суд визнає, зазначені пунктом третім частиною четвертою статті 328 КАС України скаржником підстави касаційного перегляду не доведеними.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року у справі №340/2888/19 - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                             Р.Ф.Ханова