Ухвала
30 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 305/40/20
провадження № 61-9091ск20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О.,                        Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У 2020 році Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»                                             (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 18листопада 2010 року у розмірі 121 876,89 грн, яка складається заборгованості за кредитом - 3 757,43 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 18листопада 2010 року по                                                          30 липня 2018 року - 118 119,46 грн та судові витрати.
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від                                                       12 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 травня 2020 року, позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 18 листопада 2010 року в розмірі 3 757,43 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У червні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків за користування кредитом, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, в іншій частині залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Зазначена справа є малозначною, оскільки ціна позову в ній становить                       121 876,89 грнта не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2020 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» цього показника на рівні                      2 102,00 грн складає 210 200,00 грн (100 х 2 102,00). 
Узагальнене посилання у касаційній скарзі на підпункти «а», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України без наведення конкретних обставин, які би підтверджували наявність визначених цими нормами процесуального права виключних випадків, не можна вважати належним обґрунтуванням існування таких підстав для відкриття касаційного провадження у малозначних справах.
Доводи касаційної скарги про те, що висновки судів в оскаржуваних судових рішеннях суперечать практиці Верховного Суду, сформованій у постановах від               23 грудня 2019 року у справі № 572/1169/17, від 04 грудня 2019 року у справі              № 750/6058/17-ц, від 19 вересня 2019 року у справі № 127/7543/17,                                           від 12 лютого 2020 року № 382/327/18-ц,  не може слугувати підтвердженням  наявності підстав для відкриття касаційного провадження, оскільки така обставина, як невідповідність висновків судів висновкам Верховного Суду, є підставою для касаційного оскарження судових рішень, але цієї обставини недостатньо для висновку про наявність визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України підстав для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
Інших належних та обґрунтованих випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню не наведено. Верховний Суд таких випадків теж не встановив.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведенного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2020 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 травня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                      М. М. Русинчук
                                                                                                                                  Н. О. Антоненко
В. І. Журавель