Ухвала
 
14 вересня 2020 року 
 
м. Київ
 
справа № 461/6187/18
провадження № 61-6744ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
розглянув касаційну скаргу Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про скасування наказу,
 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про скасування наказу.
Позов обґрунтовано тим, що з 16 серпня 2013 року працював на посаді вчителя історії вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19, а з 11 грудня 2017 року переведений на посаду виконуючого обов`язки  директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19. 17 травня 2018 року під час доповіді начальника управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на пленарному засіданні Львівської міської ради позивача звинуватили в аморальній поведінці. Цього ж дня, без жодних повідомлень та підстав, наказом Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 16 травня 2018 року № 70-к з позивача знято виконання обов`язків директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19. В той же час, створено комісію для проведення перевірки фактів аморальної поведінки позивача, висвітлених в засобах масової інформації. За підсумками проведення такої перевірки комісією встановлено, що фактів аморальної поведінки виконуючого обов`язки директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19 м. Львова ОСОБА_1 підтвердження не знайдено, видано відповідну довідку.
Відтак, переведення з посади директора на посаду вчителя позивач вважав незаконним та безпідставним, а також вважає неправомірним зняття без його згоди частини трудових обов`язків, які він виконував. При цьому, жодних змін в організації виробництва і праці у вечірній школі, де працює позивач, не було. Наказ про зняття позивача з посади директора призвів до зміни умов праці, зміну режиму роботи, зменшення трудового навантаження, зменшення заробітної плати.
Просив скасувати наказ Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 16 травня 2018 року № 70-к про зняття з ОСОБА_1 виконання обов`язків директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19, поновити попередні умови праці та внести відомості до трудової книжки ОСОБА_1 про призначення його на посаду директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19, стягнути судові витрати в розмірі 10 000,00 грн.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, позов задоволено. Скасовано наказ Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 16 травня 2018 року № 70-к про зняття з ОСОБА_1 виконання обов`язків директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19 та поновлено ОСОБА_1 попередні умови праці. Зобов`язано внести відомості до трудової книжки ОСОБА_1 про призначення його на посаду директора вечірньої змінної середньої загальноосвітньої школи № 19. Стягнуто з Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 704,80 грн сплаченого судового збору. Стягнуто з Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 9 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
08 квітня 2020 року Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, засобами поштового зв`язку, направило на адресу Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України. 
 
В касаційній скарзі заявник просив поновити пропущений строк на касаційне оскарження рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 
2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року, посилаючись на те, що представник заявника при розгляді апеляційної скарги був відсутній, оскільки перебував у щорічній основній відпустці і не був належним чином повідомлений про судове засідання, копія постанови апеляційного суду на адресу управління надійшла 02 жовтня 2019 року.  Крім того, в управління були відсутні кошти на сплату судового збору за подачу касаційної скарги, що унеможливило своєчасного подання касаційної скарги.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 14 квітня 2020 року цю касаційну скаргу призначено судді-доповідачу Сердюку В. В.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2020 року визнано наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, касаційну залишено без руху для усунення виявлених недоліків, запропоновано скаржнику: звернутись до суду з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження в якій навести інші поважні причини пропуску строку, подати касаційну скаргу в новій редакції, оформлену відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України. Надано строк для усунення зазначених недоліків до 22 травня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Також даною ухвалою заявника повідомлено про наслідки невиконання вимог ухвали суду, а саме: якщо заяву про поновлення строку касаційного оскарження не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для його поновлення визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено; у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.
 
Копію вказаної ухвали направлено заявнику на адресу указану в касаційній скарзі.
 
30 квітня 2020 року указана ухвала Верховного Суду отримана уповноваженою особою заявника, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
Розпорядженням керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 10 вересня 2020 року № 2220/0/226-20, у зв`язку з відстороненням судді ОСОБА_3 від здійснення правосуддя, призначено повторний автоматизований розподіл касаційного провадження № 61-6744ск20.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2020 року касаційну скаргу Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року призначено судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою слід відмовити, виходячи з таких підстав.
 
02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-ІХ). Відповідно до підпункту 3 пункту 12 цього Закону у Цивільному процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): розділ ХІІ «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».
 
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня на усій території України карантин.
 
18 червня 2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ).
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 731-ІХ передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України в редакції Закону № 540-ІХ, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими Кодексами), мають право на продовження процесуальних строків на підставах, встановлених цим Законом.
 
Закон № 731-ІХ набрав чинності 17 липня 2020 року, а тому строки, які були автоматично продовженні згідно із Законом № 540-ІХ, продовжуються до 06 серпня 2020 року.
 
Станом на 14 вересня 2020 року від Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради не надходила заява про продовження строків на підставах, визначених Законом № 731-ІХ.
 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.
 
Враховуючи наведене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року необхідно відмовити на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 14 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради про скасування наказу.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.         

Судді:	І. Ю. Гулейков     О. В. Ступак      Г. І. Усик