ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" липня 2020 р.           Справа№ 910/2185/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Сітайло Л.Г. 

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:
від позивача:  не з`явився;  
від відповідача:  Прохоров І.Р. ( договір від 23.04.2020);

розглянувши апеляційну скаргу           Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"
на рішення           Господарського суду міста Києва від 05.05.2020
у справі № 910/2185/20 (суддя Шкурдова Л.М.)
за позовом           Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"
про стягнення 47 924, 93 грн.

                                                  ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 у справі №910/2185/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" 47 924грн. 93 коп. - суму основного боргу та 2102 грн. 00 коп.  - витрати по сплаті судового збору.
Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- відповідачем не спростовано факту постачання теплової енергії позивачем, відтак в силу норм діючого законодавства  відповідач зобов`язаний був оплачувати надані позивачем послуги не пізніше 20 числа  місяця, наступного за розрахунковим;
- фактично спожиті послуги централізованого опалення у період з 23.03.2016 по 01.07.2019 підтверджений наявними у справі доказами.   
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд  скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2020р.  та постановити нове рішення, яким відмовити  в задоволенні позову.
В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:
- суд першої інстанції не врахував, що згідно з п.4 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою КМУ від 03.10.2007 №1198 користування теплової енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем  та теплопостачальною організацією;
-  відповідач не укладав із позивачем жодних договорів  купівлі-продажу теплової енергії за вказаним в позовній заяві об`єктом;
- ТОВ «Кей-Колект» ніколи не надавав своєї згоди позивачу на жодні правочини, а відповідно і наявність  такого правочину  зі сторони ТОВ «Кей-Колект» заперечується. Жодних заяв/запитів/звернень які б підтверджували наміри ТОВ «Кей-Колект» на отримання послуг від комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» немає, отже до моменту укладення договору з позивачем - відповідач не є і не був споживачем теплової енергії. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2020  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", справу №910/2185/20 призначено до розгляду на 01.07.2020.
Від позивача (30.06.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 без змін, апеляційну скаргу  без задоволення.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:
- судом першої інстанції було надано належну правову оцінку факту відсутності між  сторонами письмового правочину про надання послуг з централізованого опалення. Відповідач, як єдиний власник квартири, за якою виникла заборгованість є споживачем житлово-комунальних послуг, а факт відсутності письмового договору між сторонами сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг в повному обсязі, якщо він фактично користується ними.
В судове засідання апеляційного господарського суду 01.07.2020 не з`явився представник позивача.
Враховуючи те, що про час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, будь-яких клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи від позивача не надходило, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у справі у відсутності представника позивача.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення  представника відповідача судовою колегією встановлено.
З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м. Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.
Господарським судом міста Києва встановлено, що з 23.03.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕЙ-КОЛЕКТ" на підставі договору іпотеки, серія та номер: 5052 від 12.09.2006 року, виданого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кульбідою Н.М., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 23.03.2016 року, є власником квартири за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Каштанова, буд. 30 кв.11 (відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно  Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).
Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, посилаючись на те, що свої зобов`язання позивач виконав, а саме - постачання теплоносія на протязі всього періоду, в тому числі і в період з 23.03.2016 по 01.07.2019  проводилось не порушуючи  щорічні розпорядження  Виконавчого комітету Криворізької міської Ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального сезону», які є в загальнодоступному доступі на офіційному сайті Криворізької міської Ради. При цьому відповідач не виконував зобов`язання з оплати наданих комунальних послуг, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги в розмірі 47  924,93 грн. за період з 23.03.2016 по 01.07.2019.   
Господарським судом міста Києва встановлено та вбачається з матеріалів справи, позивачем проводились нарахування за поставлену теплову енергію відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010р., №650 від 06.06.2014, №146 від 31.10.2014, Постановами НКРЕКП №1536 від 28.12.2017, №240 від 27.02.2018, №1752 від 10.12.2018, №240 від 27.02.2018, №1752 від 10.12.2018. 
Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Споживачем відповідно до вказаної статті Закону є фізична чи юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Згідно зі  ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"    до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до    ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"    відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Статтею 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"    передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч. 2    ст.7 вказаного Закону    обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Отже, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуги в повному обсязі, якщо він фактично користується ними.
За таких обставин зобов`язання відповідача оплатити послуги з централізованого опалення виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.
Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що ТОВ «Кей-Колект» ніколи не надавав своєї згоди позивачу на жодні правочини, а відповідно і наявність  такого правочину  зі сторони ТОВ «Кей-Колект» заперечується,  отже до моменту укладення договору з позивачем - відповідач не є і не був споживачем теплової енергії, не можуть бути покладені в основу рішення, з огляду на те, що споживач для звільнення від оплати за житлово-комунальні послуги повинен не лише не мати відповідного договору та фактично ними не користуватися, а відмовитися в установленому порядку від їх отримання. У матеріалах справи відмова споживача відсутня.
Враховуючи положення статей    ст.193 ГК України    та ст.    509,    526 ЦК України    правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов`язанням.
Відповідно до   статті 218 ЦК України    недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Недійсність договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у зв`язку з недодержанням юридичними особами письмової форми законом не встановлена, а тому зобов`язання, що виникли між сторонами, є дійсними і їх виконання повинне здійснюватися у відповідності до норм цивільного законодавства. 
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або    законом.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідачем не спростовано факту постачання  теплової енергії позивачем, відтак в силу наведених норм відповідач зобов`язаний був оплачувати надані позивачем послуги не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Судова колегія зазначає про те, що  хоча відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, стаття 7 цього ж закону передбачає, що споживач зобов`язаний укладати  договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.  Тому у випадку фактичного користування житлово-комунальними послугами відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати такі послуги за тарифами для населення встановленими виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування.
Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами письмовий правочин про надання послуг з централізованого опалення відсутній. Натомість, фактично спожиті послуги центрального опалення у період з 23.03.2016р. по  01.07.2019 підтверджені наявними у матеріалах справи доказами, зокрема актами про подачу теплоносія та розрахунком заборгованості, а тому підлягають відшкодуванню, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 47 924,93 грн. суми боргу підлягають задоволенню. 
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва   від 05.05.2020 не підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну  скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект"  залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 у справі          № 910/2185/20 залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/2185/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 07.07.2020

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                Л.Г. Сітайло