Справа № 931/232/20  Провадження №33/802/537/20 	Головуючий у 1 інстанції:Кідиба Т. О. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисика особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Богдан Марії Миколаївни, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Локачинського районного суду від 01 липня 2020 року 

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 07 квітня 2020 року о 00:45 год. в смт. Локачі на вул. Луцькій керував автомобілем марки "ВАЗ-2109", н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги, передбачені п.2.9 "а" ПДР України.
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає, що судом було порушене його право на захист, справа була безпідставно розглянута за його відсутності. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану та закрити провадження у справі на підставі ст. 38 КУпАП.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянтів, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Вказаних вимог закону суддею дотримано не було.
Положеннями ч. 1 ст. 256 КпАП України встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити в тому числі дані про дату і місце його складення, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення
       Такі ж вимоги містяться у п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджених Наказом МВСУ № 1376 від 06.11.2015 року, відповідно до яких вимагається викладення у протоколі суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складений протокол.
Викладене свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується із практикою та позицією ЄСПЛ.
За змістом закону (КУпАП), розгляд справи здійснюється лише щодо особи, відносно якої складений протокол та в межах цього протоколу про адміністративне правопорушення.
Як убачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 218988 від 07.042020 року, ОСОБА_1 ставиться у провину факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом. 
Приймаючи рішення у справі, суддя дійшов висновку що у діях ОСОБА_1 немає порушень п. 2.5 Правил дорожнього руху України, оскільки в матеріалах справи наявний висновок щодо результатів медичного огляду №18 від 08.04.2020, який підтверджує, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, втім він порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, а саме керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що тому згідно протоколу в провину не ставиться.
Тобто, суд самостійно змінив фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді, що на переконання апеляційного суду, є істотним порушенням норм процесуального права.
Враховуючи встановлені апеляційним судом порушення, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з винесенням судом апеляційної інстанції нової постанови. При цьому апеляційний суд враховує наступне.
Так, ч. 1 ст.130 КУпАП в редакції Закону 1446-VIII від 07.07.2016 передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Зі змісту статті 251 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як убачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 218988 від 07.042020 року, ОСОБА_1 ставиться у провину факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, як водію транспортного засобу. При цьому, як свідчать матеріали справи дана особа від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась на місці, проте наполягала на його проходженні в медичному закладі. 
Висновком щодо результатів медичного огляду №18 від 08.04.2020 стверджується, що ОСОБА_1 пройшов медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а тому безпідставними є викладені в протоколі дані щодо відмови в проходженні огляду водієм транспортного засобу, та порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який вміняється цій особі.
За таких обставин, при відсутності доказів, якими б підтверджувався той факт, що 07 квітня 2020 року о 00:45 год. в смт. Локачі на вул. Луцькій, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тобто порушив вимоги п.2.5  Правил дорожнього руху, що ставиться йому в провину, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, постанову суду не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В 
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
       Постанову судді Локачинського районного суду Волинської області від 01 липня 2020 року в даній справі скасувати, прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                 В.А. Подолюк