УХВАЛА
 
21 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 443/1794/19
провадження № 51-4426 ск 20
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 20 травня 2020 року та Миколаївського апеляційного суду від 27 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд указаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що  її положень, зокрема п. 4 ч. 2, не було додержано.
Згідно з цими положеннями у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність судових рішень. 
При цьому слід мати на увазі, що в силу статей 433, 438 вказаного Кодексу суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для скасування оскарженого рішення, керується статтями 412 – 414 КПК.
Усупереч законодавчим приписам у поданій скарзі не наведено обґрунтування допущення у кримінальному провадженні таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК,з огляду на положення статей 370, 412, 413, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку,зважаючи також на правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року (справа № 453/225/19), який стосується не тільки визначення поняття домашнього насильства, але й обов`язкового відображення цього факту у відповідних процесуальних документах на стадії досудового розслідування. Натомість аргументів про таке у касаційній скарзі немає.
Крім того, сторона обвинувачення залишила поза увагою пункти «a», «b» § 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально поінформованим про характер та причини обвинувачення, висунутого проти нього, і мати час та можливості, необхідні для підготовки свого захисту.
Оскільки касаційна скарга не відповідає положенням ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у суді апеляційної інстанції, на ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 20 травня 2020 року та Миколаївського апеляційного суду від 27 липня 2020 року щодо ОСОБА_4 залишити безруху і встановити строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                ОСОБА_2                               ОСОБА_3