ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/2182/20                                                Головуючий І інстанції –
Провадження № 33/818/1018/20                                        Шрамко Л.Л.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                        Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ                - Кружиліної О.А.
за участю секретаря                                - Михайлюка А.В.
захисників                                                - Юшко Т.Г.
                                                               - Куц Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Ленінського районного суду м. Харкові від 09 липня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,- 

в с т а н о в и в :

12 квітня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 375944 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Згідно з вказаним протоколом 12 квітня 2020 року о 0200 год. в м. Харкові, вул. Полтавський шлях, 148/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я в Комунальному некомерційному підприємстві Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» (далі - КНП ХОР «ОНД») відмовився на місці зупинки транспортного засобу, у присутності двох свідків, у встановленому законом порядку.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкові від 09 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн в дохід держави.
Не погодившись з вказаною постановою судді,  ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Харкові від 09 липня 2020 року, прийняти нову постанову, якою направити матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП відносно нього за територіальною підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова для розгляду по суті.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що постанова суддею винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суддею в порушення вимог закону, йому відмовлено в задоволенні клопотання про допит свідків. Таким чином їх пояснення є неналежними доказами у справі.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя не прийняв до уваги поясненням ОСОБА_2 , не надав оцінку договору позички від 07 квітня 2020 року та актам прийому-передачі, які прямо підтверджують відсутність події і складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .
Посилається, що 14 липня 2020 року звернувся до Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС з клопотанням про проведення портретного дослідження. 
Висновок експертного дослідження № 11/1 ЕД-20 отримано після розгляду справи, у зв`язку з чим просить апеляційний суд його дослідити.
Зазначає, що суддя не виконав вимоги статті 2772 КУпАП та розглянувши справу за його відсутністю, порушив вимоги статті 268 КУпАП позбавивши його права реалізувати свої процесуальні права.
ОСОБА_1 вважає, що працівники поліції сфальсифікували стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення.
Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суддею порушено вимоги статей 276, 278 КУпАП не направивши справу про адміністративне правопорушення за територіальною підсудністю до Жовтневого районного суду м. Харкова.
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисників ОСОБА_1 – адвокатів Юшко Т.Г., Куц Ю.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у його відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.
З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За невиконання вимог пункту 2.5 ПДР України, передбачена відповідальність статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.        
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі – Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції, за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (пункт 6 розділу І Інструкції). 
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
У розумінні вимог статті 266 КУпАП, пункту 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі – Інструкція 2), передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Судовим розглядом встановлено, що 12 квітня 2020 року о 0200 год. в м. Харкові, вул. Полтавський шлях, 148/2, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД».
Внаслідок чого поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 375944 від 12 квітня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 пункту 2.5 ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, крім протоколу, також підтверджується: 
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були залучені поліцейськими в якості свідків та в своїх письмових поясненнях зазначили, що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» та в закладі охорони здоров`я (а.с. 5,6);
       - відеозаписом з нагрудних камер поліцейських де зафіксовано запинку автомобіля «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_1 . Після залучення свідків, поліцейський пропонує  ОСОБА_1  пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу або в закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 відмовляється від будь-якого огляду. Після чого поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП (а.с. 9). 
- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно рапорту поліцейського, автомобіль залишився на місці зупинки без порушення ПДР України, що відповідає частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 7).
Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції 2 особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу. 
ОСОБА_1 таким правом не скористався, пояснень не надав. Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляв та на відеозаписі не зафіксовано. 
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.
Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення. Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП. 
Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення суддею Проценком Л.Г. норм матеріального та процесуального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Шрамко Л.Л., яким і була розглянута справа.
Доводи апеляційної скарги про те, що суддею в порушення вимог закону відмовлено в задоволенні його клопотання про допит свідків, не спростовують висновків судді про невиконання  ОСОБА_1  вимог пункту 2.5 ПДР України. 
Разом з цим, апеляційний суд враховує, що виходячи з вимог статті 272, пункту 5 частини 1 статті 278 КУпАП допит свідків в судовому засіданні це є правом судді який розглядає справу про адміністративне правопорушення, а не обов`язком. Письмове клопотання про допит свідків, при апеляційному перегляді справи захисниками не заявлялось, не містить такого клопотання й вимоги апеляційної скарги.
Також апеляційний суд не приймає до уваги висновок експертного дослідження № 11/1 ЕД-20, оскільки його висновки протирічать іншим доказам, які містяться в матеріалах справи, а саме відеозапису з нагрудних камер поліцейських, з якого вбачається, що особа відкликається на ім`я та по батькові ОСОБА_5 , не заявляє, що це інша особа.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення суддею вимог статті 268 КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки згідно матеріалів справи справу про адміністративне правопорушення розглянуто за участю уповноважених ОСОБА_1 захисників.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції сфальсифікували стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в розумінні вимог статті 251 КУпАП.
В матеріалах справи відсутні відомості про звернення ОСОБА_1 до правоохоронних органів за вказаним фактом.
Посилання в апеляційній скарзі про порушення суддею вимог статті 276 КУпАП не є підставою для скасування постанови, оскільки згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 11 «Про окремі питання, що виникають при застосування судами положень статті 276 КУпАП» роз`яснено, що у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (частина 2 статті 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.
Згідно з супровідним листом начальника Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції № 149ос/41/14/03-2020 від 16 квітня 2020 року адміністративний матеріал складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП направлено для розгляду до Ленінського районного суду м. Харкова та розглянутий суддею зазначеного суду.
ОСОБА_1 не звертався до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції з заявою про направлення адміністративного матеріалу до Жовтневого районного суду м. Харкова.
       Враховуючи вищевикладене, під час перегляду постанови судді Ленінського районного суду м. Харкові від 09 липня 2020 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Ленінського районного суду м. Харкові від 09 липня 2020 року не вбачає.
Керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 272, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Харкові від 09 липня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду                                        О.А. Кружиліна