ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року 
м. Київ
справа №826/26685/15
адміністративне провадження №К/9901/3769/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стрелець Т.Г.,  Шарапи В.М.,  -
розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє через представника - адвоката Майструк Євгенію Сергіївну, на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року (прийняту судом у складі: головуючого судді Костюк  Л.О., суддів: Бужак Н.П., Кузьмишиної  О.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд відповідно), Фонду про визнання протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) № 45545 від 10.07.2014, укладеного між ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (далі - ПАТ «КБ «Укрфінсвіт»), оформлене наказом № 6 від 18.11.2014 р. (згідно переліку); 
- зобов`язати Уповноважену особу Фонду Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Укрфінсвіт» за рахунок Фонду;
- зобов`язати Фонд включити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «КБ «Укрфінсвіт» за рахунок Фонду.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 20 березня 2018  року позов задовольнив частково.
Визнав протиправним та скасував рішення Уповноваженої особи Фонду про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) № 45545 від 10.07.2014, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом № 6 від 18.11.2014 (згідно  з переліком).
Зобов`язав Уповноважену особу Фонду Оберемка Романа Анатолійовича подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок Фонду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що укладаючи договір банківського вкладу позивач стає вкладником банку в розумінні статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а кошти, які надійшли від нього як вкладника за договором банківського вкладу від 10.07.2014, в розумінні тієї ж статті є вкладом, на який поширюються гарантії, передбачені статтею 26 цього Закону.
Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 20 грудня 2018  року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове - про відмову у задоволенні позову.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що висновок відповідача про нікчемність укладеного позивачем правочину з огляду на положення статей  203,  215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), пункту 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23  лютого 2012 року №  4452-VІ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №  4452-VІ) є обґрунтованим, а отже в даному випадку на позивача не поширюються гарантії Фонду як на вкладника.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
06 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою,  у якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та рішення суду першої інстанції залишити в силі.
У скарзі посилається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права.
Наказ, яким було визнано спірний правочин нікчемним не має жодної юридичної сили, прийнятий поза межами повноважень відповідача та у спосіб не передбачений законом, тому не тягне за собою жодних юридичних наслідків.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2019 року визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.
Верховний Суд ухвалою від 14 березня 2019 року відкрив касаційне провадження.
У зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18 липня 2019 року на підставі розпорядження в.о. начальника управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду від 17 липня 2019 року №  1009/0/78-19 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шарапа В.М., справу передано головуючому судді.
У зв`язку з відпусткою судді Стеценка С.Г. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 18 серпня 2020 року на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 серпня 2020 року №  1504/0/78-20 здійснено за допомогою автоматизованої системи заміну цього судді та визначено такий склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стрелець Т.Г., Шарапа В.М.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
10.07.2014 між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ» укладено договір банківського вкладу (депозиту) № 45545.
Відповідно до п. 1.1 Договору депозиту банк прийняв від вкладника на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти в сумі 190  000,00 грн у тимчасове строкове користування на строк до 11.08.2014 та зобов`язався сплачувати проценти за його користування.
Факт внесення грошових коштів на депозитний рахунок підтверджується квитанцією № TR.59844.1308.355 від 10.07.2014.
На підставі постанови Правління Національного банку України від 14.08.2014 №  491 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.08.2014 №69 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ», згідно з яким з 15.08.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ»; уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича.
Постановою Правління Національного банку України від 10.11.2014 №717 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ».
Згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.11.2014 №  119 розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 13.11.2014 та призначено Гончарова С.І. уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015.
На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 21  листопада 2014 року Фонд розпочинає виплати коштів вкладникам ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ»; для отримання коштів вкладники ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» з 21  листопада по 31 грудня 2014 року включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду - ПАТ «Альфа-Банк»; виплати гарантованої суми відшкодування здійснюватимуться відповідно до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду № 198 від 02.11.2015 було змінено Уповноважену особу Фонду, якій делегується повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Укрфінсвіт». Згідно із зазначеним рішенням всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Укрфінсвіт» було делеговано Оберемку Роману Анатолійовичу з 03.11.2015.
Відповідно до відомостей, розташованих на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, банком-агентом, що здійснює виплату коштів вкладникам ПАТ «КБ «УФС» є Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк».
Після прибуття з паспортом та ідентифікаційним кодом до відділення ПАТ «Альфа-Банк» для отримання відшкодування за вкладом, позивачу стало відомо, що його не було включено до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
Після цього позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду із усним проханням роз`яснити причини відмови у відшкодуванні грошових коштів за Договором депозиту.
30.06.2015 позивач зателефонував на гарячу лінію ПАТ «КБ «Укрфінсвіт» на якій Уповноважена особа Фонду в телефонному режимі повідомила позивача, що кошти за вкладом позивача відшкодуванню не підлягають у зв`язку із тим, що договір Депозиту є нікчемним в силу частини третьої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 228 ЦК України.
Позивач, вважаючи прийняте рішення протиправним, звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у межах доводів касаційної скарги перевірив постановлені у цій справі судові рішення, обговорив доводи касаційної скарги і дійшов висновку про таке.
Законом № 4452-VI  установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відшкодування за вкладами. Цей  Закон  є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.
Відповідно до  статті 2 Закону №4452-VI  вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.
Вкладник - фізична особа (у тому числі фізична особа-підприємець), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.
Згідно з частиною першою  статті 1058 ЦК  за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до частини першої  статті 1066 ЦК  за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Колегія суддів зазначає, що законодавство не передбачає обмежень для визнання особи вкладником банку у випадках перерахування коштів на її користь іншим клієнтом. Немає таких обмежень і в укладеному позивачем договорі банківського вкладу (депозиту).
Відповідно до пункту 17 частини першої  статті 2 Закону № 4452-VI  уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим  Законом  та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.
Згідно з частинами першою, другою  статті 26 Закону № 4452-VI  Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, <…>, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, <…>. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200  000,00 гривень.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Відповідно до частини першої  статті 27 Закону № 4452-VI  уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього  Закону  та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (далі - Положення), затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 09 серпня 2012 року № 14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ОСОБА_1 та ПАТ "КБ "Укрфінсвіт" 10.07.2014 укладено договір банківського вкладу (депозиту) №  45545, а кошти зараховані на відповідний рахунок (квитанція № TR.59844.1308.355 від 10.07.2014),    отже, у розумінні закону, позивач є вкладником.
Укладення вказаного договору та зарахування коштів на рахунок відбулись до початку віднесення ПАТ «КБ «Укрфінсвіт» до категорії неплатоспроможних та запровадження тимчасової адміністрації.
Вклад розміщено на рахунку ПАТ "КБ "Укрфінсвіт" до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі  статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому, уповноваженою особою Фонду не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Український фінансовий світ", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до норм  Закону № 4452-VI.
Аналогічна правова позиція у подібних відносинах висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №  802/351/16-а.
Також колегія суддів зазначає, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб або його уповноважена особа, за загальним правилом, не може посилатися на неправомірні або оспорювані дії працівників банку під час оформлення договірних відносин з клієнтами та виконання такими працівниками умов цих договорів для обґрунтування наявності    підстав    для застосування положень частини третьої  статті 38    Закону  4452-VI.
Такі неправомірні або оспорювані дії повинні доводитися в порядку кримінального або цивільного судочинства.
Разом з тим, жодного вироку (інших рішень судів), якими б було встановлено наявність протиправних дій з боку позивача чи працівників банку під час укладення договору банківського вкладу ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції відповідачами надано не було.
Колегія суддів звертає увагу, що у випадку встановлення відповідним судовим рішенням у межах кримінального провадження обставин, які свідчать про нікчемність укладеного особою з банком правочину, уповноважена особа не позбавлена права у відповідності до положень чинного законодавства подати до Фонду додаткову інформацію про зменшення кількості вкладників, а також застосувати наслідки нікчемності такого правочину.
Отже, позивач є особою, що набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача як вкладника банку до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для визнання протиправною бездіяльності уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладом в Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Український фінансовий світ» за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
У той же час, у постанові від 4 липня 2018 року №  819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання нікчемними правочинів, укладених між банком та позивачем.
Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу (рішення) уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним.
Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За таких обставин, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про визнання правочину нікчемним із закриттям провадження у справі в цій частині.
За правилами частини першої, шостої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Відповідно до підпункту в) пункту 4 частини першої статті 356 КАС в резолютивній частині постанови касаційного суду зазначається рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
ОСОБА_1 за подання касаційної скарги сплатила судовий збір у сумі 1948 грн 80  коп. Ця обставина підтверджується дублікатом квитанції від 28 лютого 2019 року №  0.0.1283058922.1.
У касаційній скарзі заявлено вимогу повернути за наслідками розгляду касаційної скарги судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи цим судом. 
Такі обставини відповідно до вимог статті 139  КАС зумовлюють ухвалення рішення про стягнення з Уповноваженої особи Фонду на користь позивача судових витрат, пов`язаних із розглядом касаційного скарги, яку вона подала.
Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15  січня 2020 року №  460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 139, 341, 344, 349, 351, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року скасувати.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2018 року скасувати у частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» про визнання нікчемним Договору банківського вкладу (депозиту) № 45545 від 10.07.2014, укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Український фінансовий світ», оформлене наказом № 6 від 18.11.2014 (згідно з переліком), а провадження у вказаній частині позовних вимог закрити.
У решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 березня 2018  року залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1948 (одна тисяча дев`ятсот сорок вісім) гривень 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                 Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                 Т.Г. Стрелець 
                                                                                                           В.М. Шарапа