Ухвала
Іменем України

1 жовтня 2020 року
м. Київ
Провадження № 51-3790 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого –        ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого                   ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року та вирок Запорізького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року з доданим до неї клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження,   
встановив:
В касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить вимогу про перегляд вказаних вироків судів першої та апеляційної інстанційу касаційному порядку. У клопотанні, доданому до касаційної скарги, захисник просить про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.
Перевіривши дотримання строків касаційного оскарження, відповідно до вимог ст. 426 КПК України, суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути захиснику.
Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому цієї копії.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати  у стані невизначеності.
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржуваний вирок апеляційного суду було проголошено 13 лютого 2020 року, тоді як касаційну скаргу захисник ОСОБА_4 подала до суду 23 вересня 2020 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження, що нею не заперечується з огляду на її прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними. 
Однак, подане клопотання не містить обґрунтованих підстав для поновлення захиснику строку на касаційне оскарження. Як убачається зі змісту клопотання, захисник наводить мотиви, з огляду на які, як вона вважає, засуджений пропустив строк з поважних причин, що не може слугувати належним обґрунтуванням необхідності поновлення їй строку на касаційне оскарження. 
Крім того, з наданих копій судових рішень убачається, що інтереси засудженого ОСОБА_5 в судах першої та апеляційної інстанцій представляла захисник ОСОБА_6 , яка була присутня разом з ним при проголошенні оскаржуваних судових рішень.  
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження захисник ОСОБА_4 зазначає, що договір з нею про захист у Верховному Суді інтересів ОСОБА_5 було укладено 22 червня 2020 року.
Однак, укладення угоди на представництво інтересів у суді касаційної інстанції із новим захисником після закінчення строків на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.
Зважаючи на наведене та за відсутності інших підстав для поновлення захиснику пропущеного строку на касаційне оскарження, колегія суддів вважає, що в поновленні зазначеного строку слід відмовити. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка її подала, не знайшов підстав для його поновлення. 
Враховуючи наведене, керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року та вироку Запорізького апеляційного суду від 13 лютого 2020 року щодо засудженого ОСОБА_5 .
Касаційну скаргу повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                 ОСОБА_3