ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/8839/20                                                                                Головуючий у 1 інстанції: Клочкова Н.В.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  29 липня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                            Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                              Горяйнова А.М.
                                                                         Мєзєнцева Є.І.
За участю секретаря                                       Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, -
В С Т А Н О В И Л А:
Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , в якому просила визнати протиправними та скасувати дії державного реєстратора приватного нотаріуса Верповської Олени Володимирівни, проведені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 квітня 2020 року №10741070015083464 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 14.04.2020 10741070015083464; Верповська Олена Володимирівна ; Приватний нотаріус Верповська О.В.; зміна керівника юридичної особи".
До суду першої інстанції представником ОСОБА_2 - Максюк Сергієм Вікторовичем подано заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просить заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам, акредитованим суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" (код ЄДРПОУ 42827254), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі зміни відомостей про засновників/учасників, зміни виконавчого органу, зміни місцезнаходження, змін до установчих документів юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" (код ЄДРПОУ 42827254).
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року  заяву представника ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено. Заборонено суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам, акредитованим суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 77, код ЄДРПОУ 42827254), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі зміни відомостей про засновників/учасників, зміни виконавчого органу, зміни місцезнаходження, змін до установчих документів юридичної особи - товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 77, код ЄДРПОУ 42827254).
Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та скасувати заходи забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
14 липня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської Олени Володимирівни надійшов відзив на апеляційну скаргу та  просить розглянути  апеляційну скаргу без участі відповідача та її представника. 
28 липня 2020 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду з Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла копія ухвали від 27 липня 2020 року у справі №640/8839/20.
29 липня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Так, у заяві про вжиття заходів забезпечення позову ОСОБА_2 посилається на те, що вжиття таких заходів забезпечення позову забезпечить ефективний захист та відновлення порушених прав позивача на володіння належним їй майном (в т.ч. частки у відповідному товаристві, майну), його збереження та збереження його економічної вартості.
Також, заявник зазначає, що невжиття таких заходів може в майбутньому унеможливити виконання судового рішення, а для відновлення порушених прав потрібно буде докласти значних зусиль та значних додаткових витрат.   
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заяви про забезпечення адміністративного позову, оскільки, вжиття заходів забезпечення позову забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та є співмірним з негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цього заходу забезпечення позову. 
Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістом частин 1-2  статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 квітня 2020 року у справі №580/2403/19 вказав наступне: «…Підстави забезпечення позову, передбачені частини другої статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти».
У відповідності до ч. 4 ст. 150 КАС України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Статтею 151 КАС України передбачено, що   позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Згідно  ч. 2 ст. 151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Отже, у випадку, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також, якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів забезпечення позову, у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Необґрунтоване вжиття заходів забезпечення позову може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
У постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду у від 14 травня 2020 року у справі №826/16269/17 зазначено наступне: «…В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам».
Таким чином, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також, вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі №640/4769/19 зазначив наступне: «… заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії».
Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, зокрема, зазначено, що судам необхідно враховувати, що, згідно з частинами третьою та четвертою  статті 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Зазначений інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. 
У заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 посилається на протиправність дій державного реєстратора приватного нотаріуса Верповської О.В., проведених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14 квітня 2020 року №10741070015083464 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія", зокрема, щодо зміни керівника юридичної особи.
Окрім того, ОСОБА_2 зазначає, що існують обставини, які ускладнюють поновлення порушених прав позивача та істотно унеможливлюють виконання рішення суду, оскільки, на думку позивача, неможливо прогнозувати, які в подальшому протиправні реєстраційні дії будуть проведені відповідачем до ухвалення рішення в адміністративній справі.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушених прав позивача.
Колегія суддів зазначає, що заявником не вказано, у чому полягає неможливість поновлення прав позивача (необхідність докладення значних зусиль та витрат для захисту цих прав) в разі невжиття заходів забезпечення позову.
Крім того, посилання заявника на можливе порушення її прав в майбутньому не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову за викладених нею доводів та обставин цієї справи.
При цьому, колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "Перша електрична компанія" фактично було б ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Також, слід зазначити, що питання правомірності дій державного реєстратора слугує предметом розгляду даної справи, за наслідками розгляду якої, судом буде надано їх правову оцінку в судовому рішенні.
Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову та необхідності заборони проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу.
Щодо надходження з Окружного адміністративного суду міста Києва ухвали від 27 липня 2020 року про залишення позову без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2020 року заяву ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без розгляду задоволено. Скасовано захід забезпечення позову, вжитий ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року про заборону суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, державним реєстраторам, державним і приватним нотаріусам, акредитованим суб`єктам, наділеним функціями державного реєстратора, а також іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, проводити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - товариство з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 77, код ЄДРПОУ 42827254), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських (формувань, у тому числі зміни відомостей про засновників/учасників, зміни виконавчого органу, зміни місцезнаходження, змін до установчих документів юридичної особи -товариства з обмеженою відповідальністю "Перша електрична компанія" (04050, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 77, код ЄДРПОУ 42827254).
Водночас, колегія суддів зазначає, що, в даному випадку, в суді апеляційної інстанції перевірці підлягає  ухвала суду першої інстанції, якою було забезпечено позов станом на 28 квітня 2020 року. 
Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
За приписами п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини 1    статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про вжиття заходів забезпечення позову, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову - слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 150, 242,  250, 308,  312,  315,  317,  321,  322,  325,  328, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в строк, визначений статтею 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                               Вівдиченко Т.Р.
         
 Судді                                                                                                  Горяйнов А.М.
                                                                                                  
                                                                                                                Мєзєнцев Є.І.

                                                                                                Повний текст постанови виготовлено 30.07.2020 р.