Ухвала
21 вересня 2020 року
м. Київ

справа № 477/2993/19
провадження № 51-4456 ск 20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2020 року щодо нього,
встановив:
У касаційній скарзі засудженим порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу подано без додержання пунктів 4, 5 ч. 2 цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються: правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним, тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права, а також вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. 
Проте наведених положень процесуального закону скаржником не дотримано. 
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Згідно з ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Тому, засуджений, заперечуючи законність ухвали апеляційного суду, має конкретно вказати у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, та в чому полягало неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування або зміни оскарженого рішення, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому в силу статей 433, 438 цього Кодексу суд касаційної інстанції не уповноважений перевіряти фактичні обставини кримінального провадження, а при перегляді оскаржених рішень виходить з обставин, установлених судами нижчого рівня.
Проте засуджений не врахував наведених законодавчих положень. Зокрема, зі змісту касаційної скарги вбачається, що він не погоджуючись з призначеним йому покаранням судом першої інстанції, подав з цих підстав апеляційну скаргу, однак апеляційний суд залишив вирок місцевого суду без зміни. При цьому вкасаційній скарзі засудженим не зазначено таких порушень норм права, які, на думку скаржника, перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Також у поданій скарзі відсутня вимога до суду касаційної інстанції, яка повинна узгоджуватись з положеннями ст. 436 КПК, а саме: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху 
й  установити строк для усунення допущених недоліків.
При цьому, Суд роз`яснює засудженому, що для складання та подання касаційної скарги він може скористатись правовою допомогою. У разі недостатності коштів засуджений може скористатися безоплатною правовою допомогою, звернувшись до відповідного регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, в порядку п.  7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» № 3460-VI від  02  червня 2011 року. 
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 16 липня 2020 року щодо нього залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                           ОСОБА_3