Постанова 
Іменем України                           
                                                                                         
05 серпня 2020 року
м. Київ
 
справа №  362/191/17-ц
провадження №  61-41251ск18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М., 
 
учасники справи:
позивач - Громадська організація «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів»,
відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Київській області,
відповідач - ОСОБА_1 ,
треті особи: Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області; відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно 
та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Васильківської районної державної адміністрації,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року у складі судді Лебідь-Гавенко Г. М. 
та постанову Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року 
у складі колегії суддів: Мережко М. В., Мельника Я. С., Суханової Є. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2017 року Громадська організація (далі - ГО) «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» звернулася до суду з уточненим позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсним       та скасування наказу Головного управління Держземагентства у Київській області (далі - ГУ Держземагентства у Київській області) від 04 квітня 2014 року 
№ КИ/3221455300:03:007/00018229 «Про затвердження документації                       із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», визнання недійсною та скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 1,963 га, розташованої у військовому містечку АДРЕСА_2 , кадастровий номер № 3221455300:03:007:0121, належної ОСОБА_1 , стягнення з відповідачів судових витрат.
 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Васильківської міської ради від 26 липня 2016 року ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» отримала дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 1,00 га в АДРЕСА_2 , в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку. При зверненні до землевпорядної організації                             із замовленням про розроблення проєкту землеустрою та присвоєння ділянці відповідного кадастрового номера для оформлення права оренди стало відомо, що вказана земельна ділянка вже перебуває у власності невідомої особи, а тому вже має кадастровий номер. Із повідомлення ПП «Консалтингова фірма «Лаггар» позивачу стало відомо, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 3221455300:03:007:0121. 
 
Надалі стало відомо, що Васильківська міська рада не приймала жодних рішень щодо надання у приватну власність або користування земельної ділянки 
у військовому містечку АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , отже, реєстрація права власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221455300:03:007:0121, здійснена на підставі підробленого рішення органу місцевого самоврядування, тому передання у приватну власність ОСОБА_1 спірної земельної ділянки є незаконним.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року позов ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів»  задоволено.
 
Визнано недійсним та скасовано наказ ГУ Держземагентства у Київській області від 04 квітня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою 
та надання у власність» ОСОБА_1 земельної ділянки, кадастровий номер 3221455300:03:007:0121, площею 1,963 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області.
 
Визнано недійсним та скасовано видане ОСОБА_1 свідоцтво від 19 червня 2014 року про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 1,963 га, кадастровий номер 3221455300:03:007:0121, розташовану на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області. 
 
Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 
на спірну земельну ділянку.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив            із доведеності обставин справи про те, що рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яке установлювало б право власності            на земельну ділянку за ОСОБА_1 , не приймалось, доказів його звернення до ГУ Держземагенства у Київській області з відповідним клопотанням про приватизацію земельної ділянки немає, також немає відповідних клопотань 
та землевпорядної документації, отже, реєстрація права власності на земельну ділянку за ОСОБА_1 та видача йому свідоцтва про право власності 
на земельну ділянку проведені без визначеної статтею 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) підстави, є неправомірною, з огляду на що свідоцтво про право власності на земельну ділянку є таким, що видане з порушенням вимог статей 116, 118 ЗК України, тобто є недійсним та підлягає скасуванню.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Постановою Апеляційного суду Київської області від 18 червня 2018 року рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року  залишено без змін.
 
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вважав,           що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене             з дотриманням норм матеріального і процесуального права й не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
 
Зокрема, апеляційний суд зазначив, що рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, яким би ОСОБА_1 передавалась 
у власність спірна земельна ділянка, немає, факт звернення до ГУ Держземагентства у Київській області з відповідним клопотанням 
про приватизацію земельної ділянки відповідач не довів. У зв`язку з відсутністю відповідних клопотань та землевпорядної документації суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що видача свідоцтва про право власності на земельну ділянку без визначеної статтею 116 ЗК України підстави                            є неправомірною, а свідоцтво про право власності на земельну ділянку, видане     з порушенням вимог статей 116, 118 ЗК України, є недійсним і підлягає скасуванню.
 
Крім того, спірна земельна ділянка розташована у військовому містечку АДРЕСА_2, яке відноситься до м. Василькова. Водночас у свідоцтві про право власності     на земельну ділянку вказано, що вона належить до земель Глевахівської селищної ради.
 
Апеляційний суд зазначив, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для об`єктивного встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
 
Аргументи учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
26 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області 
від 09 червня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області 
від 18 червня 2018 року й, посилаючись на порушення судами норм процесуального права й неправильне застосування норм матеріального права, просить судові рішенняскасувати й ухвалити у справі нове рішення про відмову в позові ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів».
 
На обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_1 зазначає про помилковість висновків судів першої та апеляційної інстанцій про те, що спірна земельна ділянка, розташована на території військового містечка АДРЕСА_2, входить до меж міста Василькова, адже така земельна ділянка належить до земель Глевахівської селищної ради; також суди безпідставно не врахували, що спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення та земель запасу; суди не врахували, що він набув право власності 
на земельну ділянку правомірно на підставі наказу ГУ Держземагентства 
у Київській області, яке є належним органом державної влади, що має право розпоряджатись землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Київської області, від 04 квітня 2014 року 
про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки 
у власність; до того ж позивач - ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» не є учасником правовідносин щодо передання ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, 
не отримувало права власності або користування спірною земельною ділянкою, а отже - і права звернення з цим позовом до суду за захистом, оскільки права громадської організації порушено не було.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У відзиві на касаційну скаргу ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» просить касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.
 
На обґрунтування своєї позиції ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» посилається на те, що організація належним чином отримала дозвіл на розроблення проєкту землеустрою для укладення договору оренди земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої у м. Василькові на території військового містечка АДРЕСА_2, і саме під час виготовлення документації із землеустрою стало відомо, що право власності на земельну ділянку вже зареєстровано за ОСОБА_1 , 
що унеможливлювало виготовлення землевпорядної документації. Отже, ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» є належним позивачем у справі та обрала відповідний порушеному праву спосіб захисту.
 
У відзиві увага звертається також на те, що право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за ОСОБА_1 усупереч порядку, встановленому Земельним кодексом України, без прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування, на території якого розташована земельні ділянка,   що достовірно встановлено судом першої та апеляційної інстанції та не спростовано відповідачем.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу № 362/191/17-ц 
з Васильківського міськрайонного суду Київської області.
 
Відповідно до протоколу повторного розподілу цивільної справи між суддями 
13 квітня 2020 року справу № 362/191/17-ц передано судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2020 року справу призначено                   до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суди встановили, що 29 червня 2016 року голова правління ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил                    та правоохоронних органів» звернувся до Васильківської міської ради Київської області із заявою про виділення для будівництва та обслуговування житлового багатоповерхового будинку для учасників АТО, ветеранів збройних сил 
та правоохоронних органів земельної ділянки площею 1,00 га, розташованої 
на території військового містечка АДРЕСА_2
 
Рішенням Васильківської міської ради Київської області від 26 липня 2016 року ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» надано дозвіл на розроблення проєкту                     із землеустрою щодо відведення в оренду терміном на 5 років земельної ділянки на території військового містечка АДРЕСА_2 орієнтовною площею 
1,00 га для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку та зобов`язано ГО «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» розробити проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду після укладення договору із землевпорядною організацією, яка має ліцензію на виконання робіт з землеустрою.
 
За повідомленням ПП «Консалтингова фірма «Лаггар», розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 5 років за адресою: АДРЕСА_2 , орієнтовною площею 1 га, неможливе у зв`язку з накладанням проєктної земельної ділянки    на існуючу земельну ділянку площею 1,963 га з кадастровим номером 3221455300:03:007:0121, право власності на яку зареєстроване                                 за ОСОБА_1 . 
 
Суд встановив, що наказом ГУ Держземагентства у Київській області 
від 12 грудня 2013 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої       на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області.
 
Наказом ГУ Держземагентства у Київській області від 04 квітня 2014 року затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки 
у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 
на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 1,9630 га, кадастровий номер 3221455300:03:007:0121, для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області.
 
Із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 квітня 2014 року відомо, що земельна ділянка площею 1,9630 га з кадастровим номером 3221455300:03:007:0121, розташована на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, зареєстрована 
03 квітня 2014 року управлінням Держземагентства у Васильківському районі Київської області.
 
Згідно із свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 19 червня 
2014 року спірна земельна ділянка площею 1,963 га, розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, сщ/рада Глевахівська, кадастровий номер 3221455300:03:007:0121, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . 
 
Звертаючись до суду з цим позовом, ГО «Місцева асоціація учасників АТО             та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» обґрунтувала його порушенням прав громадської організації на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 1,00 га, розташованої у АДРЕСА_2 , в оренду терміном на 5 років для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року            № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд здійснюється за правилами ЦПК України в редакції, що діяла до 08 лютого 
2020 року.
 
Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених    у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню  
з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Частиною першої статті 15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести                      ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Отже, відповідно до наведених вимог закону при зверненні до суду з позовом позивач повинен довести, що він має певні законні права, і ці права порушені саме діями відповідача.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 116 ЗК України права власності            та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадяни та юридичні особи набувають за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
 
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України).
 
З огляду на наведене касаційний суд зазначає, що право на оскарження                 в судовому порядку права власності з підстав порушення прав іншого користувача цією ж земельною ділянкою може виникати лише у разі, коли право власності на земельну ділянку цього іншого користувача або також право його постійного користування та право оренди земельної ділянки вже виникли на підставі державної реєстрації цих прав (стаття125 ЗК України) у разі формування такої  земельної ділянки як об`єкта цивільних прав (визначення її площі, меж)      та реєстрації права оренди у встановленому законом порядку. Аналогічні            за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 
2019 року у справі № 275/542/17. 
 
При цьому згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність,     а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16 (провадження № 11-986апп18), від 30 травня 2018 року у справі № 826/5737/16  (провадження № 11-475апп18), від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц (провадження № 14-5зц18)).
 
Суди встановили, що позивач не надав доказів існування в нього права власності або права постійного користиування на спірну земельну ділянку, він має лише дозвіл на виготовлення технічної землеупорядної документації для отримання земельної ділянки в оренду, тоді як ОСОБА_1 має належно оформлене свідоцтво про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) від 19 червня 2014 року.
 
При цьому суб`єкти владних повноважень у сфері земельних відносин                       з вимогами про скасування права власності ОСОБА_1 не звертались.
 
Процесуальним засобом захисту порушених або невизнаних прав, свобод             чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, державних               та суспільних інтересів у позовному провадженні є позов, в якому заінтересована особа (позивач) викладає свої вимоги до передбачуваного порушника суб`єктивного права (відповідача).
 
Позивач, реалізуючи своє право на звернення до суду, яке є одним із важливих конституційних прав громадян, просить ухвалити рішення, яким здійснити захист його цивільних прав та інтересів у спосіб, передбачений законом.
 
Розглядаючи позовну заяву, суддя повинен вирішити питання про наявність          у цієї особи права на звернення до суду за судовим захистом, тобто вирішити питання процесуального характеру, бо передумови права на звернення до суду за судовим захистом закріплені у цивільному процесуальному законодавстві. При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя не може робити висновки матеріально-правового характеру.
 
Із позовною заявою до суду звертаються тоді, коли виникає спір про право цивільне. Таким чином, позовна заява - це установлена законом форма звернення до суду за судовим захистом та за вирішенням спору про право цивільне.
 
Якщо позивач не надає суду жодного належного та допустимого доказу того, що відповідач оспорює права позивача, такий позов може бути визнаний передчасним та в його задоволенні слід відмовляти, оскільки особа, звертаючись до суду із позовом про захист своїх прав, не визначилась із його предметом, підставами, змістом та відповідачем, що має залучатися до участі     у розгляді справи. Аналогічні за змістом висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 686/24336/16-ц.
 
З огляду на наведене касаційний суд вважає помилковими і такими, що зроблені з порушенням норм матеріального права, висновки судів першої й апеляційної інстанцій, які задовольнили позов особи, що не надала суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення чи оспорювання відповідачем права позивача на спірну земельну ділянку.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині 
або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права 
або порушення норм процесуального права.
 
Оскільки суди неправильно застосували норми матеріального права і ухвалення нового судового рішення не потребує встановлення фактичних обставин справи, ухвалені судові рішення судів попередніх інстанцій про задоволення позову підлягають скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в позові.
 
Щодо судових витрат
 
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної     чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 скасовано ухвалені у справі судові рішення судів попередніх інстанцій та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову, то понесені відповідачем судові витрати у зв`язку з розглядом справи у судах апеляційної та касаційної інстанцій покладаються на позивача. Отже, з ГО «Місцева асоціація учасників АТО               та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів»             на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги, в розмірі 5 280,00 грн 
та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги,      в розмірі 9 600,00 грн, всього 14 880,00 грн.
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 09 червня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 18 червня 
2018 року скасувати.
 
У задоволенні позову Громадської організації «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» 
до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , треті особи: Глевахівська селищна рада Васильківського району Київської області; відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Васильківської районної державної адміністрації, про визнання недійсними рішень органу місцевого самоврядування та державної реєстрації земельної ділянки відмовити.
 
Стягнути з Громадської організації «Місцева асоціація учасників АТО та інших бойових дій, ветеранів збройних сил та правоохоронних органів» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору 
за подання апеляційної та касаційної скарг, у розмірі 14 880,00 грн.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту                        її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий    Судді:	М. Є. Червинська   С. Ю. Бурлаков   А. Ю. Зайцев  	
 	Є. В. Коротенко  	
 	В. М. Коротун