УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/1178/20 Головуючий у 1-й інст. Янчук В. В. 
Категорія 44 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року 

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого        Павицької Т. М.,
суддів                 Миніч Т. І., Трояновської Г.С.,
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №935/1178/20 за позовною заявою ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа – Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» про відшкодування моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2020 року, постановлену під головуванням судді Янчука В.В. в м.Коростишеві,
в с т а н о в и в :
У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулося до суду із даним позовом, у якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 25000,00 грн на відшкодування завданої моральної шкоди та витрати за подання та розгляд позовної заяви в сумі 1022,00 грн. Направити Коростишівському відділу поліції доручення щодо встановлення повного імені та по батькові, місця реєстрації, проживання або перебування ОСОБА_2 , а також її ідентифікаційний номер.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
       Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та вважає, що вона є незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, а тому просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
       Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.        
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про стягнення із ОСОБА_2 на його користь моральну шкоду в сумі 25000,00 грн.
       Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.
       Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд  першої інстанції посилався на те, що позовна заява не відповідає вимогам п.2 ч.3  ст.175 ЦПК України, а саме позивачем не повному обсязі зазначені відомості щодо відповідача та в позовній заяві не зазначено у кого знаходяться оригінали письмових доказів, фотокопій який долучено до матеріалів позовної заяви. 
На виконання вимог вказаної ухвали суду, 16 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначив, що йому не відоме повне ім`я та по батькові, місце реєстрації проживання чи перебування ОСОБА_2 , тому він звертається з позовною заявою за останнім місцем роботи ОСОБА_2 . Додатково зазначив, що оригінали документів знаходяться у позивача.
Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві.
Визнаючи позовну заяву неподаною та, повертаючи її позивачу, суд першої інстанції посилався на те, що позивач недоліки позовної заяви не усунув, оскільки  не уточнив інформацію про відповідача у справі.
З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, так як вони  не  ґрунтуються на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. 
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.  
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Статтею 175 ЦПК України встановлено форму та зміст позовної заяви.
Згідно п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
У частинах першій, третій статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно ч.9 ст.28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання чи перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). 
З матеріалів  позовної заяви вбачається, що  позивач  не перебував з відповідачем у  будь-яких договірних відносинах, а тому  у нього відсутні  будь-які інші  дані щодо зареєстрованого місця проживання чи перебування відповідача.
Саме з цих підстав у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив постійне місце роботи ОСОБА_2 .
З огляду  на зазначене, апеляційний суд вважає помилковим висновок суду першої інстанції   про наявність  підстав для  залишення позовної заяви без руху  та  подальшого  повернення її  позивачу.
Та обставина, що позивач в позовній заяві не повністю зазначив ім`я та по батькові відповідача не є підставою для залишення позову без руху.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Аналізуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм  процесуального права, а тому за правилами ст. 379 ЦПК України  підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
        
Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 липня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути  оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий 

Судді