Ухвала
 
03 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 569/15071/15-ц
провадження № 61-7341св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року у складі судді Ковальова І. М. та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у складі колегії суддів: Ковальчук Н. М., Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу.
 
Позовна заява мотивована тим, що між ним та відповідачем укладений договір позики грошових коштів на суму 13 000,00 доларів США на строк до 20 листопада 2014 року, що підтверджується розпискою від 16 березня 2014 року. Передача грошей здійснена у момент написання розписки. У зв`язку з невиконанням відповідачем свого зобов`язання з повернення коштів порушуються права позивача.
 
Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь борг за договором позики у розмірі 13 000,00 доларів США, що в еквіваленті становить 363 066,16 грн; проценти за користування грошовими коштами у розмірі 7 135,76 доларів США, що в еквіваленті - 199 288,69 грн; 3 % річних у розмірі 1 170,68 доларів США, що в еквіваленті - 32 694,94 грн; судові витрати у справі, а саме: 4 651,35 грн - витрати за проведення судової експертизи; 900,00 грн - витрат на оплату правової допомоги; та 4 537,67 грн понесені судові витрати у справі.
 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року позов ОСОБА_1  задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 13 000,00 доларів США, що в еквіваленті становить 303 862,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування грошовими коштами у розмірі 7 135,76 доларів США, що в еквіваленті за курсом Національного банку України (далі - НБУ), станом на день прийняття рішення становить 166 791,25 грн; 3 % річних у розмірі 1 170,68 доларів США, що в еквіваленті - 27 363,47 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, а саме: 4 651,35 грн - витрати за проведення судової експертизи; 900,00 грн - витрати на оплату правової допомоги; та 4 537,67 грн - понесені судові витрати у справі.
 
Рішення мотивоване тим, що позичальником не дотриманий обов`язок щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строк та на умов, передбачених договором. Крім того, наявність розписки у позикодавця свідчить про невиконання зобов`язання позичальником, а доказів про повернення коштів, а також про вимушеність у написанні розписки під тиском відповідачем суду не надано, так само, як і не надано доказів на підтвердження посилань про безгрошовість позики.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 залишено без задоволення. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року залишено без змін.
 
Залишаючи апеляційну скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який всебічно та повно з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані сторонами докази та ухвалив законне і обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У квітні 2020 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Рівненського міського суду Рівненської області 
від 20 грудня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач, отримавши від позивача грошові кошти, зобов`язаний їх повернути, з огляду на відсутність правової підстави для їх набуття або збереження. Крім того, судом першої інстанції безпідставно, з грубим порушенням норм чинного законодавства застосовано статтю 1049 ЦК України у частині стягнення процентів за користування грошовими коштами у розмірі 7 135,76 доларів США.
 
Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення суми боргу, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 грудня 2019 року у складі судді Ковальова І. М. та постанову Рівненського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року призначити до судового розгляду на 15 липня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                                    О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик