Ухвала 
 
01 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 344/1770/14-ц
провадження № 61-46734св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Воробйової І. А. (суддя-доповідач),
суддів: Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Ступак О. В., Черняк Ю. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув заяву судді Черняк Юлії Валеріївни про самовідвід у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжяза касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 
2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до              ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області             від 29 липня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. 
Виділено у власність ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0663 га                по вул. Сотника Голинського в м. Івано-Франківську , земельну ділянку кадастровий номер 2625886801121910030 , автомобіль «CHEVROLET Lacetti», автомобіль «SKODA Superb Classic 1,9 TDi», виділено у власність               ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, гараж АДРЕСА_3 з коморою, гараж АДРЕСА_7 , земельну ділянку кадастровий номер 2625886801121910028 , автомобіль «HYUNDAI VERACRUZ», автомобіль «RENAULT Kangoo» .
В іншій частині позову відмовлено.
Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня           2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення суду першої інстанції.
Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності  на домоволодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0663 га по АДРЕСА_2, гараж АДРЕСА_3 з коморою та гараж АДРЕСА_4 , нежитлове приміщення по АДРЕСА_5 , дві земельні ділянки площею 0,12 га, які розташовані в масиві «Боднарчик», с. Угринів Тисменицького району та чотири автомобілі: «CHEVROLET Lacetti», «SKODA Superb Classic 1,9 TDi», «HYUNDAI VERACRUZ», «RENAULT Kangoo».
Присуджено у власність ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0663 га за цією ж адресою; частину нежитлового приміщення у будинку                              по АДРЕСА_6 загальною площею 273 кв. м; автомобіль «CHEVROLET Lacetti»; автомобіль «SKODA Superb Classic 1,9 TDi».
Всього присуджено ОСОБА_1 рухоме та нерухоме майно вартістю                5 520 475 грн.
Присуджено у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2, гараж АДРЕСА_3 з коморою, гараж АДРЕСА_4 ; дві земельні ділянки площею по 0,1200 га, які розташовані в масиві «Боднарчик»,                     с. Угринів Тисменицького району; частину нежитлового будинку                              по АДРЕСА_6 , загальною площею                       236,6 кв. м; автомобіль «HYUNDAI VERACRUZ»; автомобіль «RENAULT Kangoo».
Всього присуджено ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно вартістю               5 434 140 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 86 335 грн як різницю                         у вартості присудженого рухомого та нерухомого майна.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 673 грн сплаченого судового збору  та 3 900 грн вартості проведеної будівельно-технічної експертизи.
Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (головуючий), Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В.,                     Хопти С. Ф., Черняк Ю. В., касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня                2016 року в частині поділу нежитлового приміщення по АДРЕСА_5 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 86 335 грн різниці у вартості присудженого майна скасовано.
Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В решті рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня                2016 року залишено без змін.
У жовтні 2018 року  ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржуване судове рішення в частині поділу спільного сумісного майна подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_2 нежитлового приміщення по АДРЕСА_6 загальною площею 509,6 кв. м, вартістю 7 916 816,00 грн, стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 4 115 041,50 грн та ухвалити нове рішення, яким визнати за кожним із подружжя ідеальні частки на нежитлове приміщення   по АДРЕСА_5 загальною площею 509,6 кв. м, без його реального поділу, залишивши майно у спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.
Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: Воробйової І. А. 
(суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Ступак О. В., Черняк Ю. В. для розгляду справи № 344/1770/14-цза позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
Перед початком розгляду справи по суті суддя Черняк Ю. В. заявила про самовідвід з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, тому що вона брала участь 
у вирішенні цієї справи у суді касаційної інстанції.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня                2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.     
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Ураховуючи те, що участь судді Черняк Ю. В. у розгляді справи 
№ 344/1770/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя може викликати сумнів сторін у справі в об?єктивності                             та неупередженості судді та суду в розгляді справи, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява про самовідвід судді 
Черняк Ю. В. підлягає задоволенню, аби усунути обставини, які б давали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді та суду. 
З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Черняк Ю. В. необхідно задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу. 
Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву судді Черняк Юлії Валеріївни про самовідвід у справі № 344/1770/14-ц за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити.   
Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.   
 
Головуючий                                                                                    І. А. Воробйова
 
Судді:                                                                                               Б. І. Гулько
Р. А. Лідовець 
О. В. Ступак 
Ю. В. Черняк