ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/19631/18                                Головуючий суддя І інстанції Бородіна Н. М.
Провадження № 22-ц/818/3582/20                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: інша
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Яцини В.Б.
суддів:                 - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря : Семикрас О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -адвоката Шевчука Богдана Борисовича на ухвалуКиївського районного суду м.Харкова від 01 квітня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Бородіної Н.М., по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко Михайла Михайловича, стягувач ОСОБА_2 ,

встановив:
06 грудня 2019 року ОСОБА_1 через уповноваженого представника адвоката Шевчука Б.Б. звернувся до суду із вищевказаною скаргою.
Скарга мотивована тим, що приватний виконавець закінчив ВП №59252024 при цьому не виконавши постанову Харківського апеляційного суду від 24.07.2019р. та не знявши арешт з його майна.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірною постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. про закінчення виконавчого провадження від 07.11.2019року ВП №59252024 та зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. винести постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №59252024.
Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. проти скарги заперечував, подавши пояснення, в яких зазначив, що він закінчив ВП №59252024, оскільки виконав пред`явлений йому до виконання виконавчий документ ухвалу суду про забезпечення позову. Підстави для зняття арешту з майна боржника у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» були відсутні.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року у задоволенні скарги відмовлено.
В апеляційній скарзі адвокат Шевченко Б.Б. просить ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його скаргу.
Вказав, що згідно Постанови Харківського апеляційного суду від 24.07.2019р. №640/19631/18-ц апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 - змінено. Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1012709446101 та приміщення площею 58,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26702909. В іншій частині ухвалу суду - залишено без змін, У зв`язку з чим він і звернувся до виконавця про зняття арешту з квартири. 
Зазначив, що суд не правильно застосував ч.2 ст.59 та п.6 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до вищевказаної постанови арешт на майно знятий, і приватний виконавець був зобов`язаний зняти арешт з майна боржника.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Трофименко М.М. просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Богдана Борисовича - залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року- залишити без змін.
На обґрунтування відзиву вказав, що 31.05.2019 року приватним виконавцем Трофименком М.М. було відкрито виконавче провадження №59252024 з виконання ухвали №640/19631 /18. виданого Київським районним судом м. Харкова 29.05.2019 року щодо вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог - 27 930 020,00 гри., а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В зв`язку з тим, що приватним виконавцем Трофименком М.М. було фактично виконано ухвалу Київського районного суду м. Харкова №640/19631/18 від 29.05.2019 року, а саме вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог 27 930 020,00 гри., а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , приватний виконавець Трофименко М.М. у відповідності до п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №59252024 від 07.1 1.2019 року.
Зазначив, що відповідно до ч. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Важливим значенням для справи є те, що приватний виконавець Трофименко М.М. не повинен був знімати арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 є предметом виконання виконавчого документу, а саме: ухвали №640/19631/18, виданої 29.05.2019 року Київським районним судом м. Харкова, а не заходами забезпечення виконання виконавчого документа.
Зазначив, що постановою Харківського апеляційного суду від 24.07.2019 року було заборонено відчуження квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначеною постановою не було знято арешт з зазначеного майна, тому у приватного виконавця Трофименка М.М. не було правових підстав для зняття арешту з вказаного нерухомого майна. підстави для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №59252024 від 07.11.2019 року та відновлення зазначеного виконавчого провадження - відсутні, апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а ухвала Київського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2020 року не підлягає скасуванню.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.
Колегія суддів, згідно ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлялися про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися і своїх представників не надіслали, що відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає її апеляційному розгляду, перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що питання про зняття арешту з майна, що належить скаржнику, у даному випадку не відноситься до компетенції приватного виконавця, оскільки передбачених Законом України "Про виконавче провадження" підстав для зняття арешту немає, тому він може бути знятий лише за рішенням суду. ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
За ч.5 ст.74 Закону «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 4 ст. 59 Закону «України про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

Судом встановлені наступні обставини.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова по справі №640/19631/18 від 29.05.2019р. про забезпечення позову, було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Київським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 17.09.2009 року, в межах суми заявлених позовних вимог - 27 930 020,00 грн, (двадцять сім мільйонів дев`ятсот тридцять тисяч двадцять гривень 00 копійки), а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1012709446101, та приміщення площею 58,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26702909. 

Постановою приватного виконавця від 31.05.2019 р. ВП № 59252024 про арешт майна боржника було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1012709446101, та приміщення площею 58,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26702909.

Постановою Харківського апеляційного суду від 24.07.2019р. №640/19631/18-ц апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2019 - змінено. Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1012709446101 та приміщення площею 58,7 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26702909. 
В іншій частині ухвалу суду - залишено без змін

З копії заяви від 31.10.2019 р.№30 представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Б.Б. вбачається, що він звернувся до приватного виконавця з заявою, у якій просив винести постанову про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1012709446101, та приміщення площею 58,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26702909, що належить ОСОБА_1 (а.с.26-27).

Листом від 05.11.2019 р. вих. № 6662 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Трофименко М.М. відмовив в задоволені заяви, зазначивши, що арешт майна може бути знято приватним виконавцем лише у разі отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову (а.с.28-29).

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук Б.Б. звернувся до приватного виконавця з заявою, якою просив винести постанову про зняття арешту з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1012709446101, та приміщення площею 58,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26702909, що належить ОСОБА_1 , посилаючись на Постанову Харківського апеляційного суду від 24.07.2019.

Однак, відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 24 липня 2019 № 640/19631/18-ц заходи забезпечення позову не було скасовано, а замінено з арешту на заборону відчуження майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1012709446101, та приміщення площею 58,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 26702909, що належить ОСОБА_1 .

Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено вичерпний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Виходячи з цього суд першої інстанції вважав, що скаржник не позбавлений права звернутись до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. з заявою про заміну заходу забезпечення позову - арешту на заборону відчуження майна.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції. Оскільки заходи забезпечення позову судом першої інстанції були змінені постановою Харківського апеляційного суду, тому відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», як правильно зазначив суд першої інстанції, ОСОБА_1 необхідно звертатись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, що передбачено нормою ст.158 ЦПК України.

Висновки суду першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України належним чином вмотивовані, відповідають встановленим судом обставинам справи, які ґрунтуються на наявних у справі доказах, та наведеним нормам матеріального права, і доводами скарги не спростовані.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
В контексті правил ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч.1 ст. 374, ст.ст.375,  381-384, 388,389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції 
постановив: 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 -адвоката Шевчука Богдана Борисовича -залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 01 квітня 2020 року -залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 20 липня 2020 року.

Головуючий                                                                        В.Б.Яцина.

Судді                                                                                       І.В.Бурлака.

                                                                                               О.М.Хорошевський.