ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Огурцов О.П.
                                                                                                         Суддя-доповідач: Епель О.В.                                                                              

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2020 року                                                                                    Справа № 826/1984/17

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                     Лісник Т.В.,
представників позивача          Байко М.В., Мартиненка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» про ухвалення додаткового судового рішення та виправлення описки в судовому рішенні у справі 

за позовом           товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново»

до                     Головного управління Державної податкової служби у м. Києві

про                     визнання протиправними та скасування 
податкових повідомлень-рішень, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Де Ново» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.01.2017    №№ 0000401401, 0002331406.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року:
- апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» задоволено;
- рішення суду першої інстанції - скасовано та ухвалено постанову, якою адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.01.2017 №№ 0000401401, 0002331406;
- стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені позивачем судові витрати в розмірі 230 436,75 грн.
Позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявами про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі та про виправлення описки в судовому рішенні.
1. Щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі.
У своїй заяві про ухвалення додаткового судового рішення в цій справі позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 169 625,00 грн.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що у зв`язку з розглядом цієї справи в суді ним було укладено з АБ «Юрімекс» договір від 20.02.2020 про надання правової допомоги, на підставі якого товариству надавалися відповідні послуги.
Від відповідача надійшли заперечення на вказану заяву, в якій він, крім іншого, наполягає на тому, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу є значно завищеною.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи заявника, перевіривши наявність правових підстав для задоволення поданої ним заяви, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Так, відповідно до частин першої, другої статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частинами першою, другою, третьою, четвертою, п`ятою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно з частин третьої та п`ятої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.
При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним витрат на правничу допомогу шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.
Разом з тим, апеляційний суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від     12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», у справі «East/West Alliance Limited» проти України» та «Ботацці проти Італії» (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Перевіряючи доводи заявника щодо необхідності ухвалення додаткового судового рішення та стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесених ним судових витрат, колегія суддів встановила, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Юрімекс» (далі - АО «Юрімекс») укладено договір від 20.02.2020 про надання правової допомоги, в якому сторонами погоджено порядок та умови надання йому відповідних послуг та їх зміст /т. 2 а.с. 54-60/.
У завданні № 1 до вказаного договору сторони погодили, що гонорар АО «Юрімекс» за надання вказаної допомоги складається з фіксованої плати, а також плати, що визначається шляхом множення часу, витраченого фахівцями виконавця на надання правової допомоги на відповідні погодинні ставки, складання та подання відповідних процесуальних документів, надання пояснень під час розгляду цієї справи.
31.07.2020 сторонами складено акт надання правової допомоги,  в якому ними визначено конкретні види послуг, що були надані позивачу, кількість витраченого часу на їх надання, вартість окремо кожної з них та загальну вартість /т.3 а.с.6/.
АО «Юрімекс» позивачу виставлено рахунки від 15.07.2020 № 76, від 30.07.2020 № 82,  на сплату відповідних послуг. У цьому рахунку визначено конкретні послуги та час, що був на них витрачений виконавцем (0,9 годин на складання відзиву на апеляцію і 0,4 години на представництво інтересів позивача в ШААС у цій справі) /т. 1 а.с.163/.
Також суду надано детальний опис професійної правничої допомоги, наданої АО «Юрімекс» позивачу /т. 3 а.с.9/.
17.07.2020 та 07.08.2020 позивач сплатив АО «Юрімекс» 75250,00 грн. за надання йому відповідної правничої допомоги за договором від 20.02.2020  (платіжне доручення № 882 т. 3 а.с. 44, 46) та 94375,00 грн. за надання йому відповідної правничої допомоги за договором від 20.02.2020 (платіжне доручення № 882 т. 3 а.с. 45, 47).
Разом з тим, аналізуючи заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у відповідності до критеріїв, визначених статтею 134 КАС України, та перевіряючи доводи відповідача щодо їх завищення, колегія суддів зазначає, що відповідно до акта надання правової допомоги № 73 та опису наданих послуг /т.3 а.с.6, 9/, до складу відповідних витрат стороною позивача, зокрема включено витрати на:
- складання та подання апеляційної скарги - 50000,00 грн.
- складання, погодження з клієнтом та подання до суду клопотання про долучення доказів, за яке визначено витрати в сумі 7500,00 грн. та 2 години часу; 
- складання та подання до суду клопотань про ознайомлення з матеріалами справи, за яке визначено витрати по 1875,00 грн. та по 0,5 години часу (загалом 3750,00 грн.);
- складання, погодження з клієнтом та подання до суду заяви про повернення правової допомоги, за яке визначено витрати в сумі 11250,00 грн. та 3 години часу;
- складання та подання до суду уточнюючого розрахунку для відшкодування правової допомоги, за яке визначено витрати в сумі 5625,00 грн. та 1,5 години часу.
Перевіривши відповідні розрахунки та проаналізувавши зміст і обсяг наведених послуг, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем витрати в цій частині не є співмірним з обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, а саме завищені:
- складання та подання апеляційної скарги на 25000,00 грн.;
- в частині складання, погодження з клієнтом та подання до суду клопотання про долучення доказів на 3750,00 грн.; 
- в частині складання та подання до суду клопотань про ознайомлення з матеріалами справи на 2000,00 грн. (на 1000,00 грн. за кожне клопотання);
- в частині складання, погодження з клієнтом та подання до суду заяви про повернення правової допомоги га 7500,00 грн.;
- в частині складання та подання до суду уточнюючого розрахунку для відшкодування правової допомоги на 3750,00 грн.
Тобто, загалом заявлені позивачем витрати завищені на 42000,00 грн.
З огляду на це, апеляційний суд частково приймає до уваги доводи відповідача, викладені в його запереченнях на заяву позивача.
Водночас, доводи відповідача про те, що позивачем включено до складу заявлених ним витрат на правничу допомогу витрати на досудове оскарження ППР, апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовуються матеріалами цієї справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально, відповідають умовам, визначеним адміністративним процесуальним законодавством, однак іх розмір обґрунтований частково,   тому відшкодуванню підлягають  127625 грн. (169625,00 - 42000=127625 грн.) шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Разом з тим, таке питання не було вирішено апеляційним судом при ухваленні рішення в цій справі, оскільки такі судові витрати були заявлені позивачем до відшкодування з наданням апеляційному суду відповідних доказів їх понесення пізніше, відповідно до частини третьої статті 143 КАС України.
2. Щодо заяви про виправлення описки в судовому рішенні.
Заява позивача про виправлення описки в судовому рішенні вмотивована тим, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Де Ново» було задоволено, рішення суду першої інстанції - скасовано та ухвалено постанову, якою адміністративний позов задоволено повністю, про що зазначено у мотивувальній та резолютивній частинах цього судового рішення. Однак, в останньому абзаці мотивувальної частини судом помилково вказано: «апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» підлягає залишенню без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню».
Колегія суддів установила, що дійсно в абзаці сімдесят восьмому мотивувальної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року помилково зазначено «апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» підлягає залишенню без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню» замість «апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» підлягає задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню».
Відповідно до частини першої статті 253 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який постановив судове рішення, може з власної ініціативи або за заявою учасника справи чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне виправити описку в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 826/1984/17, зазначивши в абзаці сімдесят восьмому її мотивувальної частини: «апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» підлягає задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню» замість «апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» підлягає залишенню без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню».
          Керуючись ст.ст. 134, 139, 143, 241, 242, 252, 253, 310, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» про ухвалення додаткового судового рішення - задовольнити частково.
          Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» (код ЄДРПОУ 35877574) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (код ЄДРПОУ 39439980) понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 127 625,00 (сто двадцять сім тисяч шістсот двадцять п`ять) грн.
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» про виправлення описки в судовому рішенні - задовольнити повністю.
          Виправити описку в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2020 року у справі № 826/1984/17, зазначивши в абзаці сімдесят восьмому її мотивувальної частини: «апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» підлягає задоволенню, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню» замість «апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Де Ново» підлягає залишенню без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 січня 2020 року - скасуванню, а адміністративний позов - задоволенню».
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст додаткового судового рішення виготовлено 29 вересня 2020 року.

Головуючий суддя          

Судді: