П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/95/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Михайлов О.О. 
          Суддя-доповідач:  Гонтарук В. М. 

20 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Білої Л.М.  Курка О. П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  ухвалу   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  27 квітня 2020 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про  визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в березні 2020 року Виконавчий комітет Хмельницької міської ради звернувся до суду із заявою про відстрочення судового рішення по справі № 560/95/20.
В обґрунтування заяви зазначив, що у власності Хмельницької міської ради відсутні сформовані у встановленому законодавством порядку земельні ділянки, які можуть бути використані під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Тому Виконавчий комітет Хмельницької міської ради не може виконати рішення суду та надати позивачу перелік вільних земельних ділянок в межах міста Хмельницького, що можуть бути використані під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у зв`язку з відсутністю такої інформації та неможливістю її негайного створення.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року вказану заяву задоволено.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказану ухвалу та прийняти постанову, якою в задоволенні вимог заяви про відстрочення виконання судового рішення відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони своїм правом, передбаченим ст.300, 304 КАС України не скористались та не подали відзиви на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 06 липня 2020 року, з урахуванням ст.296, ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.
Відповідно до ч.2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно з ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Частиною 4 ст.378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оцінюючи наявність підстав для відстрочення виконання судового рішення Верховний Суд у постанові від 25 жовтня 2019 року в справі №2а-21501/09/0570 (адміністративне провадження №К/9901/45654/18) дійшов наступних висновків:
"Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.
При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників". 
В обґрунтування заяви про відстрочення виконання Виконавчий комітет Хмельницької міської ради стверджує, що не може виконати рішення суду та надати позивачу перелік вільних земельних ділянок в межах міста Хмельницького та зобов`язання надати перелік вільних земельних ділянок в межах міста Хмельницького, що можуть бути використані під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, у зв`язку з відсутністю такої інформації та неможливістю її негайного створення.
Водночас, аналогічні доводи були заявлені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу та оцінені судом під час прийняття постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2020 року.
Так, суд апеляційної інстанції встановив, що передусім саме Виконавчий комітет Хмельницької міської ради  згідно з його компетенцією зобов`язаний володіти інформацією про земельні ділянки комунальної або державної форми власності, не надані у користування, що можуть бути використані під забудову для реалізації права на безоплатне отримання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Такі органи також залишаються розпорядниками цієї інформації після її внесення до містобудівного та державного земельного кадастрів, якщо вона є у їхньому фактичному володінні.
Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.
Суд зауважує, що докази - це будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність оспорюваних обставин. Тобто доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.
Колегія суддів зауважує, що обставина на яку посилається відповідач, не є беззаперечною підставою для прийняття рішення про відстрочення виконання рішення суду.
Проте, заявником ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надано жодного належного та допустимого доказу наявності будь яких підстав для відстрочення виконання рішення суду від 10.03.2020 року.
Також, колегія суддів звертає увагу, що відстрочення та розстрочення виконання рішення суду є правом, а не обов`язком суду.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів, приходить до висновку про те, що визначені статтею 378 КАС правові підстави для відстрочення чи розстрочення виконання рішення в даному випадку відсутні, а тому в задоволенні заяви Виконавчого комітету Хмельницької міської ради необхідно відмовити.
Таким чином,  судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням постанови про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення.
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  повністю.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні заяви  Виконавчого комітету Хмельницької міської ради про відстрочення до 31 грудня 2020 року виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Департамент архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Курко О. П.