справа № 760/6099/17
провадження №11-п/991/41/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А

21 вересня 2020 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 , 
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
секретаря судового засідання ОСОБА_6 , 
за участі захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
прокурора ОСОБА_9 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження № 5201600000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва,
ВСТАНОВИЛА:

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
До Вищого антикорупційного суду надійшов обвинувальний акт від 28 березня 2017 року у кримінальному провадженні №5201600000000001 від 11 січня 2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.3 ст.212, ч.1 ст.366 Кримінального кодексу України (далі – КК),
ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК,
ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191 КК,
ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК.
ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.209, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212, ч.4 ст.27, ч.1, ст.366, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.4 ст.27, ч.1 ст.366 КК,
09 вересня 2020 року захисник обвинуваченої ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_8 звернулась до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з клопотанням про направлення кримінального провадження №5201600000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва.

Вимоги та узагальненні доводи клопотання.
Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 обґрунтоване тим, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та інших обвинувачених передано на розгляд до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності, передбачених ст.33-1 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), оскільки відсутня жодна з умов, передбачених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК, а саме: суб`єкт вчинення злочину (п.1 ч.5 ст.216 КПК), кількісна характеристика предмета злочину або завданої шкоди з урахуванням зазначеного у цьому пункті суб`єкта злочину (п.2 ч.5 ст.216 КПК), або вчинення злочинів, що передбачені ст.369, ч.1 ст.3692 КК щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст.18 КК або у п.1 ч.5 ст.216 КПК (п.3 ч.5 ст.216 КПК). На думку заявника, зазначений в обвинувальному акті розмір спричиненої матеріальної шкоди у 20 270 524,21 грн. не може прийматись при цьому до уваги, оскільки у даному провадженні відсутній потерпілий та не заявлено цивільний позов.
Відтак захисник обвинуваченої ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_8 просить в порядку ст.34 КПК направити кримінальне провадження №5201600000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва.

Позиції учасників судового провадження.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити в задоволенні клопотання захисника, зазначивши, що питання про направлення кримінального провадження №5201600000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва вже було предметом розгляду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, ухвалою від 10 січня 2020 року відмовлено в направленні зазначеного кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва. 

Мотиви суду.
У відповідності до ст.30 КПК у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. 
Засади розгляду справ незалежним і безстороннім судом регламентовані ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 
Таким чином, право на «суд, встановлений законом», як структурний елемент права на справедливий суд, яке передбачене ст.6 Конвенції, та за своїм змістом є основоположною засадою, що визначає організацію судової системи держави та загалом містить дві складові: організаційну (організація судової системи повинна регулюватися законами у їх буквальному значенні) та юрисдикційну (суд повинен діяти у спосіб та відповідно до повноважень, передбачених законом, у межах своєї компетенції). Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Зокрема, у рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)».
Визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом, в контексті статті 6 Конвенції. 
Питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого врегульовано положеннями статті 34 КПК.
Абзацом 2 ч.3 ст.34 КПК встановлено, що питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією у складі п`яти суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, зокрема, за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Згідно з висновком колегії Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 03 жовтня 2019 року (справа №469/1409/15-к), вирішення питань, пов`язаних з передачею на розгляд кримінальних проваджень з Вищого антикорупційного суду до іншого суду, у тому числі до іншого апеляційного суду, віднесено до виключної компетенції Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Отже, саме Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду (колегією у складі п`яти суддів) уповноважена вирішувати питання направлення кримінальних проваджень з Вищого антикорупційного суду до інших судів.
Проте, положеннями ст. 34 КПК не передбачено повторне вирішення питання про направлення провадження в порядку вищевказаної статті в одному кримінальному провадженні за аналогічними клопотаннями сторін чи поданнями суду, оскільки це суперечить закріпленим у ст.2 КПК завданням кримінального провадження, а відповідно до ч.5 ст.34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються. 
Крім того, п.1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий суд. У п.40 рішення по справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року, заява №3236/03, ЄСПЛ зазначив, що «одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має наметі добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Рябих проти Росії» (980Ц 72) (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х)».
Отже, у разі виявлення колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду на стадії розгляду клопотання в порядку ст.34 КПК, що з того питання, яке вирішується колегією суддів вже існує чинне остаточне судове рішення, прийняте колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, апеляційний суд не вправі приймати рішення, яке може призвести по суті до повторного перегляду остаточного та обов`язкового рішення. 
Як встановлено під час розгляду клопотання захисника обвинуваченої  ОСОБА_7  – адвоката  ОСОБА_8 , питання про направлення кримінального провадження №5201600000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва вже було предметом розгляду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (справа №760/6099/17, провадження №11-п/991/5/20).
Так, 18 грудня 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника  ОСОБА_15  про направлення кримінального провадження №5201600000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва, проте ухвалою колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10 січня 2020 року вищевказане клопотання захисника ОСОБА_15 залишено без задоволення.
Враховуючи наведене та беручи до уваги, що питання про направлення кримінального провадження №5201600000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м. Києва вже було предметом розгляду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в порядку ст. 34 КПК та вирішено по суті, а спори про підсудність між судами не допускаються, колегія суддів вважає за необхідне провадження за клопотанням захисника обвинуваченої ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження №52016000000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м.Києва закрити.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 2, 34, 369-372, 376, 532 КПК, колегія суддів 

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження за клопотанням захисника обвинуваченої ОСОБА_7 – адвоката ОСОБА_8 про направлення кримінального провадження №52016000000000001 від 11 січня 2016 року з Вищого антикорупційного суду до Солом`янського районного суду м.Києва закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ___________ ___________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5