ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 р.	Справа № 524/2104/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 4 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапи Євгенія Івановича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.04.2020, головуючий суддя І інстанції: Предоляк О.С., м. Кременчук, повний текст складено 24.04.20 по справі № 524/2104/20 за позовом        ОСОБА_1 до       Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області ,       Інспектора роти № 4 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапи Євгенія Івановича               
про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області, інспектора роти № 4 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапи Євгенія Івановича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.04.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2355665 від 07.04.2020, винесену інспектором роти № 4 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапою Є.І. про притягнення            ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.126 КУпАП. Провадження у справі закрито. 
Позовні вимоги до батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем -  інспектором роти № 4 БПП у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапою Є.І.,  подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не враховано, що в адміністративному позові позивач не заперечував, що під час перевірки працівниками документів, визначених п. п. 2.1 ПДР України, він не мав при собі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п. 2.1 "г" ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.  Інформацію про відсутність у водія полісу обов`язкового страхування станом на 07.04.2020 перевірено також за допомогою єдиної централізованої бази даних,  оператором якої є Моторне (транспортне) страхову бюро України. Таким чином було прийнято до уваги усні пояснення водія, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належними, допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, факт порушення водієм правил дорожнього руху,                           з`ясовано фактичні обставини справи, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про накладення адміністративного стягнення на водія за ч. 1 ст. 126 КУпАП.  
У судове засідання суду апеляційної інстанції  учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).
Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з постановою серії ЕАК № 2355665 від 07.04.2020 ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до вказаної постанови водій   ОСОБА_1 07.04.2020 року о 21 год. 35 хв., в                м. Кременчуці по вул. Київській, 7, керував транспортним засобом Fiat Punto, номерний знак НОМЕР_1 , без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, чим порушив п. 2.1. "г" ПДПР України. 
          Не погодившись із постановою про притягнення до адміністративної відповідальності, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виснував, що право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів": при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Відповідачем до суду не надано письмових доказів на підтвердження складання відповідачем протоколу щодо порушення правил дорожнього руху, або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що згідно вимог визначених у п. 21.2 Закону № 1961- IV надає право для витребування страхового полісу підрозділом Національної поліції.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Предметом судового дослідження в даному випадку є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що відповідальність за вказаною статтею виникає саме за керування транспортним засобом при відсутності поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").
Статтею 32 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).
Пунктом 2.1 "б" Правил дорожнього руху, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (надалі - ПДР  України) встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.
Згідно з п. 2.4  ПДР  України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Отже, поліцейський має право перевіряти документи водія, якщо вказана особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
Як правильно встановив суд першої інстанції,  відносно позивача не виносилася постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР  України, яке пред`являлося    інспектором патрульної поліції перед прийняттям оскаржуваної постанови. При цьому відповідачем належним чином також не задокументовано, не доведено належними та допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР  України.
Положення п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" надають право поліцейському зупинити транспортний засіб у випадку наявності інформації, яка, зокрема, свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, вказана підстава для зупинки транспортного засобу передбачає те, що по-перше: мало місце адміністративне правопорушення (як реальний факт, а не можливо вчинене), по-друге: у поліцейського наявна інформація про причетність водія до вчинення такого адміністративного правопорушення.
У спірному випадку не можливо стверджувати про наявність підстав для зупинення відповідачем транспортного засобу.
З огляду на викладене, вимога поліцейського водію пред`явити документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР, неможливо визнати правомірною.
В контексті розгляду цієї справи, ненадання позивачем у спірному випадку до перевірки страхового полісу не може бути кваліфіковано як вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.126 КУпАП.
Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі № 686/11314/17.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів уважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2355665 від 07.04.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню, як протиправна.
Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач не заперечує факт скоєння ним порушення, та фактично його визнає колегія суддів зазначає таке.
З наданого відповідачем відеозапису не вбачається факт визнання позивачем вчинення ним правопорушення та факт порушення позивачем інших ПДР України, які, за твердженням відповідача, слугували підставою для зупинення транспортного засобу.
При цьому колегія суддів зазначає, що відсутність заперечень не є тотожним з визнанням факту вчинення правопорушення, фактичних обставин його вчинення.
Крім того, колегія суддів, зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.
Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2355665 від 07.04.2020 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надані відповідачем відеофайли від 07.04.2020 не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.
Суд звертає увагу на те, що саме таку правову позицію висловив Верховний Суд в постанові від 24.01.2019 у справі № 428/2769/17.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в постанові про накладення адміністративного стягнення від 07.04.2020 в графі "До постанови додається" не зазначено про наявність відеозапису.
Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає таке.
Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).
Посилання відповідача в апеляційній скарзі на рішення Верховного Суду по справі № 536/583/17 від 14.02.2018, від 17.05.2018 по справі № 753/4366/17 колегія суддів до уваги не приймає.
Дані рішення Верховного Суду не стосуються випадків коли відсутні докази вчинення самого правопорушення, а стосуються лише процедурних питань, а в даному випадку підставою прийняття рішення судом першої та апеляційної інстанції є відсутність доказів вчинення правопорушення.  
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком  суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 4 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Скапи Євгенія Івановича  залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 24.04.2020 по справі   № 524/2104/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров