Ухвала
Іменем України
 
14 липня 2020 року
м. Київ
справа № 664/2751/16-ц
провадження № 61-6274ск20
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,
розглянув касаційну скаргу Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову Херсонського апеляційного суду від 18 лютого 
2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, правонаступником якого є Олешківський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - Олешківський РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області), правонаступником якого є Олешківський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Олешківський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції), ОСОБА_3 .
Скарга мотивована тим, що в Олешківському РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області перебуває виконавче провадження № 58835044 щодо примусового виконання виконавчого листа № 664/2451/16-ц від 31 січня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі Ѕ частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2016 року до їх повноліття.
06 листопада 2019 року державним виконавцем складений розрахунок заборгованості, відповідно до якого станом на 31 жовтня 2019 року заборгованість становить 19 950,36 грн. Базовою величиною для встановлення заборгованості взято середній заробіток за місцем проживання зобов`язаної особи. Скаржник вважала, що вирахування виконавцем із цієї величини розміру податку 19,5 % суперечить вимогам статті 195 СК України та статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просила суд визнати дії державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості 
від 31 жовтня 2019 року неправомірними та скасувати його; зобов`язати державного виконавця усунути допущені порушення шляхом здійснення перерахунку розміру заборгованості без вираховування 19,5 % податку.
Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що розрахунок заборгованості повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Таким чином, законодавством не визначено інших методик розрахунку заборгованості для тих боржників, які не працюють. За цих обставин, розрахунок заборгованості виконаний державним виконавцем із дотриманням законодавства. 
Постановою Херсонського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 09 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким скаргу 
ОСОБА_1 задоволено.
Дії державного виконавця Олешківського РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області, правонаступником якої є Олешківський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 щодо складання розрахунку заборгованості від 31 жовтня 2019 року визнано неправомірними.
Скасовано розрахунок заборгованості розміру аліментів від 31 жовтня 
2019 року та зобов`язано здійснити розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що при обчислені розміру заборгованості за аліментами та складенні довідки за період часу, коли платник аліментів ОСОБА_2 не надав відомостей про свій фактично отриманий дохід та сплату визначених законодавством податків та зборів, державний виконавець помилково керувався положеннями статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», яка не підлягає застосуванню до даного випадку, а тому такі дії не узгоджуються із вимогами пункту 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція - № 512/5), статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 195 СК України (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У касаційній скарзі Олешківський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Також до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови Херсонського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року отримано 
18 лютого 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на копії супровідного листа Херсонського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року про направлення постанови суду від 18 лютого 2020 року на адресу скаржника.
Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, наявні підстави для його поновлення.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Апеляційний суд установив, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 31 січня 2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , 
ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 
у розмірі Ѕ частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 08 грудня 2016 року до їх повноліття.
31 січня 2017 року виданий виконавчий лист про стягнення аліментів, який перебував на виконанні за місцем роботи боржника ОСОБА_2 - ПП «Транс Логістик» до часу звільнення 19 лютого 2019 року із залишком боргу у розмірі 10 417,70 грн.
З 01 лютого 2019 року вказаний виконавчий лист перебуває на примусовому виконанні в Олешківському РВ ДВС ГТУЮ у Херсонській області, правонаступником якого є Олешківський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Також суди встановили, що ОСОБА_2 , починаючи з лютого 2019 року не працює та про наявність фактично отриманого доходу і джерела його надходження орган примусового виконання не повідомив.
Отже, аліменти на утримання неповнолітніх дітей сплачуються, виходячи із розміру Ѕ частини від середнього заробітку працівника у даній місцевості.
За заявою стягувача від 01 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Олешківського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі встановленого органом статистики розміру середньої заробітної плати у даній місцевості за місцем вчинення виконавчих дій.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, складеного станом на 31 жовтня 2019 року, базовою величиною для розрахунку заборгованості виконавцем взято середню заробітну плату у Олешківському районі Херсонської області, виходячи із інформації, наданої управлінням статистики. При визначені щомісячних платежів державним виконавцем із статистичної суми середнього заробітку вирахувані 19,5 % суми податків, а із решти - визначено Ѕ частину, яка підлягає сплаті стягувачу.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Частиною першою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімально гарантованого розміру, передбаченого СК України.
Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.
Заперечуючи наведений розрахунок заборгованих сум, ОСОБА_1 послалась на ту обставину, що базовою величиною для встановлення заборгованості взято середній заробіток у місцевості проживання зобов`язаної особи, однак, помилковим є вирахування виконавцем із цієї величини розміру податку 19,5 %, що суперечить вимогам статті 195 СК України та статті 71 Закону України «Про виконавче провадження». 
Згідно з частиною першою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Наведений порядок визначення розміру аліментів передбачений у разі отримання платником доходів, що сплачуються із доходу після утримання обов`язкових податків і зборів, однак, ОСОБА_2 таких платежів не здійснює, аліменти на утримання доньки сплачуються, виходячи із розміру середнього заробітку працівника у Олешківському районі Херсонської області.
У випадку, коли платник аліментів не працює, розмір щомісячних платежів встановлюється за приписами статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» та частини другої статті 195 СК України, згідно з якими не передбачено зменшення суми середньомісячного заробітку у даній місцевості на суму видатків, що зазвичай сплачуються із фактично отриманого доходу платника, як це встановлено для платників за приписами частини першої статті 70 цього Закону.
Встановивши, що дії державного виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів узгоджуються із вимогами статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 195 СК України 
і ОСОБА_2 зазначений розрахунок не спростований, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. 
Керуючись статтею 390, частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.
Поновити Олешківському районному відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції строк на касаційне оскарження постанови Херсонського апеляційного суду 
від 18 лютого 2020 року.
У відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , на дії державного виконавця Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, правонаступником якого є Олешківський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , 
за касаційною скаргою Олешківського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на постанову Херсонського апеляційного суду від 18 лютого 
2020 року відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                І. М. Фаловська
А. І. Грушицький
І. В. Литвиненко