ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 813/1989/17
адміністративне провадження № К/9901/50166/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Пасічник С.С., 
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову  Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 року (суддя Мартинюк В.Я.) та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 року (головуючий суддя Хобор Р.Б., судді: Іщук Л.П., Попко Я.С.) у справі № 813/1989/17 (№ 876/10572/17) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кінгспан-Україна» до Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про  скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ: 

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кінгспан-Україна» (надалі позивач, Товариство) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області (надалі відповідач, податковий орган), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість.
Львівський окружний адміністративний суд постановою від 26.09.2017 року, яка залишена без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 року, адміністративний позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 16.12.2016 року за №0000021201.
Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що отримувач послуг є суб`єктом господарської діяльності, який зареєстрований у Республіці Польща, а контролюючий орган без достатніх на те правових підстав дійшов висновку, що позивачем протиправно відображено у рядку 5 декларації з податку на додану вартість суму 238 947 грн та, як наслідок, завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість цієї ж декларації на 47 789 грн.  
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Податковий орган зазначає, що згідно договору про надання послуг вказані послуги надавалися на території України.     
Доводи касаційної скарги повторюють доводи апеляційної скарги.
Відзив на касаційну скаргу податкового органу від позивача на адресу Суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.
07.05.2018 року касаційна скарга передана на розгляд судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Юрченко В.П. в порядку пункту четвертого частини першої розділу 7 «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства у редакції Закону від 03.10.2017 № 2147.
Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з таких підстав. 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що податковим органом проведена камеральна перевірка даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість (декларація з ПДВ за серпень 2016 року), за результатами якої складено акт № 95/12-01/34297096 від 28.11.2016 року.
За результатами перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.12.2016 року № 0000021201, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 47 789 грн. 
В акті перевірки зазначено, що надані позивачем послуги надавались на території України, а тому ним, в порушення підп.194.1.1 п.194.1 ст.194 Податкового кодексу України не нараховано податкові зобов`язання по даній операції, що призвело до завищення суми від`ємного значення декларації з податку на додану вартість за серпень 2016 року на 47 789 грн чим порушено п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України. 
За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Судами попередніх інстанцій досліджено договір про надання послуг  № 1_2016 від 04.01.2016 року предметом якого є консультаційні та маркетингові послуги, а замовником (отримувачем) послуг є суб`єкт господарської діяльності Республіки Польщі - Kingspan Sp. z o.o., копія якого долучена до матеріалів справи (арк. с. 16-24).
В акті перевірки зазначено, що згідно договору про надання послуг вказані послуги надавалися на території України. Аналогічний довід заявлено податковим органом як обґрунтування касаційної скарги.
Суд ретельно дослідив наявну в матеріалах справи копію договору, та зазначає, що в ньому відсутнє визначення місця надання послуг. Більш того, пунктом 2.1 договору зазначено, що послуги будуть надаватись кваліфікованими спеціалістами виконавця дистанційно.
У відповідності до положень п.п. «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 186.3 статті 186 податкового кодексу України визначено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать, зокрема, консультаційні, інжинірингові, інженерні, юридичні (у тому числі адвокатські), бухгалтерські, аудиторські, актуарні, а також послуги з розроблення, постачання та тестування програмного забезпечення, з оброблення даних та надання консультацій з питань інформатизації, надання інформації та інших послуг у сфері інформатизації, у тому числі з використанням комп`ютерних систем.
Не є спірним між сторонами, що отримувач послуг є суб`єктом господарської діяльності, який зареєстрований у Республіці Польща.
Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що отримувач послуг є суб`єктом господарської діяльності, який зареєстрований у Республіці Польща, а контролюючий орган без достатніх на те правових підстав прийшов до висновку, що позивачем протиправно відображено у рядку 5 декларації з податку на додану вартість суму 238 947 грн та, як наслідок, завищено суму від`ємного значення податку на додану вартість цієї ж декларації на 47 789 грн.  
Доводи касаційної скарги податкового органу зводяться виключно до повторення доводів апеляційної скарги, яким надано оцінку судом  апеляційної інстанції, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, податковим органом не зазначено.
Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги
Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій  виконано  всі  вимоги  процесуального  законодавства, всебічно  перевірено  обставини  справи,  вирішено  справу  у  відповідності  до  норм  матеріального  права, постановлено  обґрунтовані  рішення,  в  яких  повно  відображені  обставини,  що  мають  значення  для  справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 344, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Личаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення. 
Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.02.2018 року у справі № 813/1989/17 (№ 876/10572/17) залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Судді	В.П. Юрченко І.А. Васильєва   С.С. Пасічник