П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 р.	м. Одеса	Справа № 420/1191/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції Юхтенко Л.Р.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      20 березня 2020 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів:                                                             Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Сектора містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Сектора містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, за участі третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Сектору містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, а саме: визнання протиправною бездіяльності щодо належного розгляду заяви від 24 жовтня 2019 року про здійснення перевірки фактів порушення, викладених у заяві; зобов`язання повторно розглянути заяву позивача та третьої особи від 24 жовтня 2019 року.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року задоволено позовні вимоги.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та закрити провадження у справі в частині позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що Сектор містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області не є юридичною особою та є структурним підрозділом Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, а як наслідок не може бути самостійним відповідачем у даній справі.
Крім того, апелянт зазначає, що при розгляді звернення позивача ним не порушено жодних прав позивача та надано належну відповідь у передбаченому законом порядку.
При цьому, апелянт вважає, що звернення позивача фактично направлено на оскарження паспорту прив`язки № 54-ППТС від 02 вересня 2016 року, правомірність якого підтверджена у ході розгляду адміністративної справи № 815/6938/17).

В свою чергу, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як відповідачем належним чином не розглянуто його звернення, а як наслідок допущено протиправну бездіяльність у межах спірних правовідносин.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Сектора містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області з заявою, відповідно до положень ЗУ «Про звернення громадян».
При цьому, в поданій заяві зазначалось, що відповідно до висновку Департаменту ДАБІ в Одеській області від 19 липня 2017 року при встановлені ОСОБА_3 тимчасових споруд на Привокзальній площі в смт. Тарутино порушено норми ДБН та схему їх розміщення, згідно з паспорту прив`язки № 54 ППТС від 02 вересня 2016 року, внаслідок чого зменшилась ширина пішохідного проходу та платформи для посадки-висадки пасажирів.
Внаслідок чого, заявники просили здійснити комісійну перевірку викладених фактів (за участю заявників) та прийняти рішення щодо усунення вказаних порушень.
В свою чергу, на вказану заяву Сектор містобудування, архітектури та ЖКГ Тарутинської РДА Одеської області листом від 26 листопада 2019 року № 02-17/78 повідомив заявників про те, що усі ТС на території Тарутинської селищної ради від 15 серпня 2016 року розміщуються на підставі рішення сесії Тарутинської селищної ради від 21 червня 2013 року № 437VI «Про затвердження Порядку розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності на території Тарутинської селищної ради» та згідно з Законом України «Про благоустрій населених пунктів».
Також, суб`єктом владних повноважень зазначено, що контурні розміри спірних ТС не перевищують 30 кв.м, які відповідають вимогам Порядку розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 244 від 21 жовтня 2011 року.
При цьому, усі площі ТС вказані на схемі розміщення ТС до паспорту прив`язки ТС № 54-ППТС. Відповідно до перевірки правомірності встановлення ТС Департаментом ДАБІ в Одеській області від 04 березня 2019 року своїм рішенням відновила дію паспорта прив`язки ТС від 02 вересня 2016 року № 54-ППТС.
Крім того, повідомлено про те, що комісійне обстеження встановлених ТС згідно вищенаведеного паспорту прив`язки відбулось 26 вересня 2018 року (акт обстеження додається), а сектор містобудування, архітектури та ЖКГ РДА відповідно до покладених на нього повноважень згідно з Положення не має право утворювати будь-які комісії, внаслідок чого запропоновано звернутись до Тарутинської селищної ради.
В свою чергу, не погоджуючись з отриманою відповіддю та вважаючи, що суб`єктом владних повноважень належним чином не розглянуто відповідного звернення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктами владних повноважень, всупереч вимогам ЗУ «Про звернення громадян» належним чином не розглянуто заяву позивача, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.
Так, Закон України «Про звернення громадян» регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Згідно ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Згідно ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
При цьому, Закон України «Про архітектурну діяльність» визначає правові та організаційні засади здійснення архітектурної діяльності і спрямований на формування сприятливого життєвого середовища, досягнення естетичної виразності, економічної доцільності і надійності будинків, споруд та їх комплексів.
Згідно ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про архітектурну діяльність», архітектурна діяльність - діяльність по створенню об`єктів архітектури, яка включає творчий процес пошуку архітектурного рішення та його втілення, координацію дій учасників розроблення всіх складових частин проектів з планування, забудови і благоустрою територій, будівництва (нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту) будівель і споруд, здійснення архітектурно-будівельного контролю і авторського нагляду за їх будівництвом, а також здійснення науково-дослідної та викладацької роботи у цій сфері.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про архітектурну діяльність», до уповноважених органів містобудування та архітектури, зокрема, належать структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури. 
При цьому, згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», до уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність».
Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивачем оскаржено бездіяльність Сектора містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області щодо здійснення належного розгляду його звернення та надання на нього відповіді.
В даному випадку, позивач та третя особа звернулись до Сектора містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області із заявою у порядку встановленому ЗУ «Про звернення громадян».
В свою чергу, за наслідком розгляду даної справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктами владних повноважень, всупереч вимогам ЗУ «Про звернення громадян», належним чином не розглянуто заяву позивача.
Між тим, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, щодо посилань апелянта на те, що Сектор містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області не є юридичною особою та є структурним підрозділом Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, а як наслідок не може бути самостійним відповідачем у даній справі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.
В даному випадку, Положення про сектор містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, затверджене розпорядженням в.о. голови районної державної адміністрації від 22 вересня 2016 року № 294/А-2016.
Згідно п. 4 Положення, основним завданням сектору є забезпечення реалізації державної політики у сфері містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства на території району.
Між тим, з аналізу вищевикладених положень законодавства вбачається, що до уповноважених органів містобудування та архітектури, зокрема, належать структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури.
Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що Сектор містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області виступає окремим суб`єктом владних повноважень у межах спірних правовідносин, а як наслідок є належним відповідачем у даній справі.
В свою чергу, щодо посилань апелянта на належний розгляд заяви позивача та третьої особи від 24 жовтня 2019 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, в поданій заяві, зокрема, зазначалось, що при розміщенні тимчасових споруд на Привокзальній площі в смт. Тарутино порушено норми ДБН та схему їх розміщення, згідно з паспорту прив`язки № 54 ППТС від 02 вересня 2016 року, внаслідок чого зменшилась ширина пішохідного проходу та платформи для посадки-висадки пасажирів, а тому заявники просили провести комісійну перевірку викладених фактів (за участю заявників) та прийняти рішення щодо усунення вказаних порушень.
В свою чергу, у відповіді на вказану заяву відповідачем повідомлено заявників про те, що спірні тимчасові споруди на Привокзальній площі в смт. Тарутино розміщено у відповідності до чинного паспорту прив`язки ТС № 54-ППТС від 02 вересня 2019 року, правомірність якого підтверджена за наслідком розгляду адміністративної справи № 815/6938/17.
При цьому, розмір спірних тимчасових споруд, на думку суб`єкта владних повноважень, відповідає розмірам, зазначеним у відповідному паспорті прив`язки.
Крім того, суб`єктом владних повноважень зазначено, що для здійснення комісійного обстеження спірних тимчасових споруд заявникам потрібно звернутись до Тарутинської селищної ради.
Між тим, з аналізу вищевикладених положень ЗУ «Про звернення громадян» вбачається, що у випадках, коли питання, порушені в одержаному суб`єктом владних повноважень зверненні не входять до його повноважень, він в термін не більше п`яти днів пересилає його належністю відповідному суб`єкту владних повноважень.
Тобто, колегія суддів вважає, що суб`єкт владних повноважень не міг відмовити у задоволенні звернення позивача, з підстав відсутності повноважень для його задоволення та мав пере направити його належному суб`єкту владних повноважень.
Крім того, щодо посилань апелянта на правомірність паспорту прив`язки ТС № 54-ППТС від 02 вересня 2019 року, яка підтверджена за наслідком розгляду адміністративної справи № 815/6938/17, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у поданому зверненні заявниками не оскаржено правомірності відповідного паспорту прив`язки.
В даному випадку, заявниками зазначено про фактичну невідповідність розмірів спірних тимчасових споруд встановленим вимогам.
При цьому, суб`єктом владних повноважень не надано належної правової оцінки вказаним посиланням заявників, а також не зазначено, з яких міркувань виходив суб`єкт владних повноважень, зазначаючи про відповідність розмірів спірних тимчасових споруд, станом на 26 листопада 2019 року.
Між тим, згідно п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а також добросовісно.
Так, обґрунтованість рішень (дій) суб`єктів владних повноважень полягає у прийнятті (вчиненні) ними рішень (дій) на підставі повного і всебічного з`ясованих всіх обставин у відповідних правовідносинах.
При цьому, добросовісність це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони правовідносин.
Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що надана суб`єктом владних повноважень відповідь, без фактичної відповіді по суті поставленого позивачем питання, не може свідчити про прийняття суб`єктом владних повноважень обґрунтованого та добросовісного рішення (листа-відповіді) у межах спірних правовідносин.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність повторного розгляду звернення позивача. 
При цьому, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сектора містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 березня 2020 року - без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Сектор містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

   Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
   Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.