ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 540/480/19
адміністративне провадження № К/9901/26005/19, № К/9901/26493/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого Тацій Л.В., 
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -
розглянув у порядку письмового провадження касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет» (далі - ТОВ «Паритет») на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року (прийняте судом у складі судді Кисильової О.Й.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року (ухвалених судом у складі: головуючого судді Семенюк Г.В., суддів: Потапчука В.О., Шляхтицького О.І.) та Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року (ухвалених судом у складі: головуючого судді Семенюк Г.В., суддів: Потапчука В.О., Шляхтицького О.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (далі - Сільрада), третя  особа - ТОВ "Паритет", про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  -
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.02.2019 року № 419 про відмову у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,1904 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , під розміщення об`єкту нерухомості у зв`язку з відсутністю письмової згоди землекористувача земельної ділянки ТОВ "Паритет", на якій розміщено нерухоме майно позивача;
- зобов`язати відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1904,58 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення і обслуговування об`єкту нерухомого майна - житлового приміщення сезонного типу з вбудованим кафе літ. "У", який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 із земель, раніше наданих в оренду ТОВ "Паритет".
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 23 травня 2019 року позов задовольнив.
Визнав протиправним та скасував рішення 25 сесії 7 скликання Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 26518272, 75652, Херсонська область, Голопристанський район, с. Новофедорівка, вул. Незалежності, 22) від 12.02.2019 року № 419 про відмову у наданні ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язав Новофедорівську сільську раду Голопристанського району Херсонської області (код ЄДРПОУ 26518272, 75652, Херсонська область, Голопристанський район, с. Новофедорівка, вул. Незалежності, 22) вирішити питання надання ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення і обслуговування житлових приміщень сезонного типу з вбудованим кафе літ. "У" відповідно до вимог частини другої статті 120 Земельного кодексу України з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 серпня 2019 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року.
Цього ж дні (27 серпня 2019 року) П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю постановою рішення суду першої інстанції залишив без змін.
Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що право на певну земельну ділянку, на якій розміщене нерухоме майно, перейшло до позивача в момент переходу права власності на цей об`єкт. У разі виникнення спору між позивачем та відповідачем щодо того, яка саме земельна ділянка перейшла до набувача нерухомого майна, відповідачу слід виходити зі змісту статті 120 ЗК України щодо переходу до набувача права користування тією частиною земельної ділянки, на якій розміщена будівлі, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, а також чинних ДБН 360-92** "Планування і забудова міських і сільських поселень", ДБН Б.2.4-3-95 "Генеральні плани сільськогосподарських підприємств" та інших нормативних документів та містобудівної документації.
Відмовляючи позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування, відповідач, відповідно до пунктів 1-8 ч. 2 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Отже, перешкоджаючи позивачу в отриманні у користування земельної ділянки із земель комунальної власності без законних на те підстав, відповідач таким чином перешкоджає позивачу у реалізації законодавчо наданого ОСОБА_1 права, чим порушує принципи рівності перед законом та пропорційності, які визначені ст. 2 КАС України.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
10 вересня 2019 року ТОВ «Паритет» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить судові рішення скасувати та закрити провадження у справі.
У скарзі посилається на те, що даний спір має приватноправовий характер: позивач має приватний інтерес оформити речове право на частину спірної земельної ділянки, оскільки неможливо добровільно визначити межі та порядок користування земельною ділянкою у зв`язку із наявністю спору щодо земельної ділянки, починаючи з 2010 року, участь суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових.
У відзиві на касаційну скаргу Сільрада просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.
17 вересня 2019 року Новофедорівська сільська рада Голопристанського району Херсонської області звернулася до Верховного Суду  із касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого провадження до суду апеляційної інстанції.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що суд першої інстанції оголосив лише вступну та резолютивну частину рішення, повний текст сільраді відправлений лише 12 червня 2019 року, тому сільрада звернулася до суду в межах тридцятиденного строку з моменту вручення повного тексу судового рішення та просила поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 вересня 2019 року для розгляду касаційної скарги ТОВ «Паритет» визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій  Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., касаційну скаргу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Паритет».
Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 17  вересня 2019 року для розгляду касаційної скарги Сільради визначено склад колегії суддів: г головуючий суддя Тацій  Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., касаційну скаргу передано судді-доповідачу.
Ухвалою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Сільради.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
21.11.2005 між Новофедорівською сільською радою (Орендодавець) та ТОВ "Паритет" (Орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Державному реєстрі земель 21.11.2005 за № 040572100324. Предметом договору є надання у строкове (на 25 років) платне користування земельної ділянки загальною площею 0,9073 га під розміщення ринку, за адресою АДРЕСА_1 .
11.06.2008 між ТОВ "Паритет" (продавець) та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (покупці) укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований в Реєстрі за № 2181, відповідно до якого передано у власність кафе з офісним приміщенням літ. "У", загальною площею 589,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1 договору, об`єкт нерухомого майна входить до складу першої та другої черги ринку та розташоване на орендованій земельній ділянці, згідно договору оренди від 21.11.2005 № 040572100324.
28.04.2009 за клопотанням ОСОБА_3 . Новофедорівською сільської радою 39 сесії 5 скликання прийняте рішення № 772 "Про припинення права користування частиною земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою по відводу земельної ділянки в оренду для обслуговування нерухомого майна", відповідно до якого з користування ТОВ "Паритет" вилучено 2300 кв. м.
Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 16.09.2009 у справі № 2а-652/2009, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.12.2010 року, задоволений позов ТОВ "Паритет" до Новофедорівської сільської ради про визнання незаконним та скасування рішення 39 сесії 5 скликання Новофедорівської сільської ради від 28.04.2009 року № 772.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 13.05.2010 року у справі №13/63-ПН-10 за позовом ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 до Новофедорівської сільської ради про визнання за позивачами права власності на житлове приміщення, позовні вимоги задоволені. Визнано за ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 право спільної часткової власності на житлове приміщення сезонного типу з вбудованим кафе - літера "У", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
26.06.2010 між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець) укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований в Реєстрі за № 1803, за умовами якого передано у власність житлове приміщення сезонного типу з вбудованим кафе літ. "У", розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці місцевої ради площею 589,3 кв. м, кадастровий № 6522384300:02:029:0032, яка знаходиться у користуванні продавців. Право власності на вказаний нерухомий об`єкт зареєстроване Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 30.06.2010 за № 23607363.
29.01.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладений договір дарування, зареєстрований в Реєстрі за № 82, за умовами якого останній отримав в дарунок житлове приміщення сезонного типу з вбудованим кафе літ. "У", яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29.01.2015 року за №  8544974.
10.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 1904,58 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для розміщення і обслуговування об`єкту нерухомого майна - житлових приміщень сезонного типу з вбудованим кафе літ. "У" із земель, раніше наданих в оренду ТОВ "Паритет".
12.02.2019 рішенням 25 сесії VII скликання Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області № 419, відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, у зв`язку з відсутністю письмової згоди землекористувача земельної ділянки ТОВ "Паритет", на якій розміщене нерухоме майно ОСОБА_1 .
Позивач не погодився із цим рішенням і звернувся до суду.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Судами встановлено, що 21.11.2005 між Новофедорівською сільською радою (Орендодавець) та ТОВ "Паритет" (Орендар) укладений договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Державному реєстрі земель 21.11.2005 за №  040572100324. Предметом договору є надання у строкове (на 25 років) платне користування земельної ділянки загальною площею 0,9073 га під розміщення ринку, за адресою АДРЕСА_1 .
11.06.2008 між ТОВ "Паритет" (продавець) та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (покупці) укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований в Реєстрі за № 2181, відповідно до якого передано у власність кафе з офісним приміщенням літ. "У", загальною площею 589,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 1 договору, об`єкт нерухомого майна входить до складу першої та другої черги ринку та розташоване на орендованій земельній ділянці, згідно договору оренди від 21.11.2005 № 040572100324.
У подальшому  26.06.2010 між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (продавці) та ОСОБА_5 (покупець) укладений договір купівлі-продажу, зареєстрований в Реєстрі за № 1803, за умовами якого передано у власність зазначене вище житлове приміщення сезонного типу з вбудованим кафе літ. "У". Право власності на вказаний нерухомий об`єкт зареєстроване Херсонським державним бюро технічної інвентаризації 30.06.2010 за № 23607363.
29.01.2015 між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладений договір дарування, зареєстрований в Реєстрі за № 82, за умовами якого останній отримав в дарунок житлове приміщення сезонного типу з вбудованим кафе літ. "У". Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 29.01.2015 року за №  8544974.
Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 вказував, що  після набуття права власності на перелічене вище нерухоме майно  до нього також перейшло право оренди земельної ділянки, на якій знаходяться придбані ним будівлі та споруди, яка перебувала у користуванні ТОВ «Паритет»,  і  яке, на його думку, припинило право користування цією земельною ділянкою.
Позивач просив  визнати незаконною відмову Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області в оформленні права землекористування під об`єктом приватної власності - житлового приміщення сезонного типу з вбудованим кафе літ. «У» орієнтовною площею 1904,58 кв. м, та визнати за ним право користування земельною ділянкою, припинивши право постійного користування цією ділянкою ТОВ «Паритет».
Щодо визначення юрисдикції вказаного спору, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, врахувавши правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №  604/835/15-ц, зазначає таке.
Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
У статті 124 Конституції України закріплено, що  правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.  Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За статтею 125 Конституції України  судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
За вимогами частини першої статті 18 Закону України  від 02 червня  2016  року №  1402-VIII  «Про  судоустрій і статус суддів»  суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а  право вибору способу судового  захисту  належить виключно позивачеві.
Відповідно до статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного  захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;  публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи  (пункти 1, 2 частини першої  статті 4 КАС).
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, з наведеними у статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема  спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів),  дій  чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
У пункті 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень -  орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної  влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час  здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.
Стосовно терміну «публічно-владні управлінські функції», то у розумінні пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, термін «публічно-» означає, що такі функції суб`єкта спрямовані на задоволення публічного інтересу; зміст поняття «владні» полягає в  наявності у суб`єкта повноважень застосовувати надану йому владу, за допомогою якої впливати на розвиток правовідносин. Управлінські функції - це основні напрямки діяльності органу влади, його посадової чи службової особи або іншого уповноваженого суб`єкта, спрямовані на управління діяльністю підлеглого суб`єкта. 
З огляду на вказане до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома чи більше суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у правовідносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (аналогічний висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).
Отже,  до компетенції адміністративних судів належать, зокрема, спори фізичних або юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Тобто, адміністративні суди розглядають публічно-правові спори - такі, що виникають, зокрема, у зв`язку зі здійсненням владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності органів публічної влади. Якщо в результаті їх здійснення приймається рішення, на підставі якого особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин, і його треба розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №  809/739/17).
Суди першої й апеляційної інстанцій встановили, що відповідач прийняв оскаржене рішення, яке, за твердженням позивача,   всупереч частині другій статті 120 ЗК України та частині першій статті 377 ЦК України  створює йому перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою  після набуття права власності на будівлю, що на ній розташована.
Отже,   у спірних правовідносинах орган місцевого самоврядування виступає як суб`єкт права власності, а не як суб`єкт владних повноважень. Тому такі відносини мають приватноправовий характер.
Рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оскаржуватися на предмет його законності, а вимоги про визнання такого рішення незаконним - розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення у фізичної чи юридичної особи виникло цивільне право, і спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може вважатися способом захисту порушеного цивільного права за статтею 16 ЦК України та пред`являтися до суду для розгляду за правилами цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оскарження цивільного речового права особи (наприклад, права власності на земельну ділянку), що виникло внаслідок і після реалізації відповідного рішення суб`єкта владних повноважень (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 24 квітня 2018 року у справі № 401/2400/16-ц, від 20  листопада 2018 року у справі № 911/44/17).
Отже, оскаржене рішення є актом, необхідним для реалізації права на земельну ділянку. Тому спірні правовідносини мають приватноправовий характер, а оскарження вказаного рішення має відбуватися за правилами цивільного судочинства. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №  604/835/15-ц, прийнятої за подібних правовідносин.
Відповідно до частини першої статті 354 КАС порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги.
За таких обставин ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.
Отож, касаційна скарга ТОВ «Паритет» підлягає задоволенню.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із того, що  ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17  липня 2019 року апеляційну скаргу Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року по справі залишено без руху. Апелянту було надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (по справі необхідно було надати обґрунтоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження). Роз`яснено, що у разі не виконання вимог зазначеної ухвали, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено, відповідно до статті  299 КАС України.
12 серпня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання про усунення недоліків ухвали від 17 липня 2019 року. Однак, з даного клопотання не вбачається, що саме 19 червня 2019 року апелянтом отримано рішення суду першої інстанції від 23  травня 2019 року. Також, апеляційний суд зазначив, що представник апелянта був присутній при проголошенні скороченого рішення у судовому засіданні 23  травня 2019 року та мав можливість протягом п`яти днів з дня проголошення рішення отримати його, а тому колегія суддів вважає, що апелянтом пропущений строк на подачу апеляційної скарги.
Проте колегія суддів Верховного Суду із цим рішенням апеляційного суду погодитися не може, оскільки, як видно з матеріалів справи, до клопотання про усунення недоліків Сільрадою долучено копії конверту, відповідно до якого Херсонський окружний адміністративний суд направив Сільраді судове рішення у справі №  540/480/19 (штриховий кодовий ідентифікатор 7302701715901) та рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року, на якому прославлено штемпель вхідної кореспонденції Сільради із зазначенням дати « 19.06.2019». 
Понад те в матеріалах справи, яка вже перебувала в апеляційному суді, міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (штриховий кодовий ідентифікатор 7302701715901), згідно з яким Сільрада отримала копію судового рішення 18.06.2019 (а.  с. 41 т. 2). При цьому, подала апеляційну скаргу 08  липня 2019 року (а.  с. 32 т. 2).
Отже, оскільки Сільрада подала апеляційну скаргу (08.07.2019) протягом тридцяти днів з дня вручення їй повного судового рішення (18.06.2019), то вона має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно до вимог частини другої статті 295 КАС України.
Оскільки провадження у справі №  540/480/19 підлягає закриттю, колегія суддів Верховного Суду вважає, що за таких обставин ухвала П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року підлягає скасуванню без направлення справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Слід також зазначити, що за частиною третьою  статті 354 КАС України  в редакції Закону України від 15    січня    2020 року № 460-IX     «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»  (далі - Закон     № 460-IX) у разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі     пункту 1     частини першої  статті 238 цього Кодексу  суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
Порядок роз`яснення позивачеві права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією унормований положенням ч. 1  ст. 239 КАС України, якою передбачені наслідки закриття провадження у справі, тобто наслідки розгляду, в даному випадку, касаційної скарги.
Отже, оскільки процесуальні наслідки у вигляді права на подачу заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією, виникають у позивача після розгляду касаційної скарги, в цій частині застосуванню підлягають статті  239  та 354    КАС    України  в редакції  Закону  №  460-IX.
Наведені положення в контексті ухваленого рішення у цій справі зумовлюють право позивача на подання відповідної заяви до Верховного Суду, за результатами розгляду якої справа має бути скерована до відповідного суду першої інстанції, який своєю чергою за положеннями частини першої  статті 174 Господарського процесуального кодексу України  у редакції Закону     №     460-IX     перевіряє наявність підстав для залишення позовної заяви без руху відповідно до вимог господарського процесуального  закону, чинного на дату подання позовної заяви.
З огляду на викладене, керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15   січня 2020 року №  460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", статтями 341, 345, 349, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паритет» задовольнити.
Касаційну скаргу Новофедорівської сільської ради Голопристанського району Херсонської області задовольнити частково.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року, ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року скасувати і закрити провадження у справі №  540/480/19.
Роз`яснити позивачу, що справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства та що він має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           Л.В. Тацій
Судді          :                                                                                           С.Г. Стеценко 
                                                                                                                 Т.Г. Стрелець