ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/880/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Сафронової С.В. (доповідач),
                               суддів:  Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня  2020 року по справі №340/880/20 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідач: Головне управління ДПС у Кіровоградській області (25006, м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, код ЄДРПОУ 43142606) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), - 

                                               В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4108-50 від 20.02.2020 року у розмірі 10905,18 грн.
Позов мотивовано тим, що спірна вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування винесена відповідачем протиправно, оскільки позивачка не зареєстрована як фізична особа – підприємець, не здійснює підприємницьку діяльність та не є платником єдиного внеску. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Кіровоградській області №Ф-4108-50 від 20.02.2020 про сплату боргу (недоїмки), надіслану ОСОБА_1 . Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840, 80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив про наявність підстав для скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 20 лютого 2020 року №Ф-4108-50.
Колегія судів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Кіровоградській області сформовано вимогу №Ф-4108-50 від 20.02.2020 року про сплату боргу (недоїмки), якою повідомлено ОСОБА_1 , що станом на 30.04.2019 року за даними інформаційної системи органу доходів і зборів її заборгованість зі сплати єдиного внеску становить 10905, 18 грн. недоїмки. 
Вказану вимогу надіслано позивачці поштою за адресою: АДРЕСА_2 , та як свідчить рекомендоване повідомлення, вручено адресату 27.02.2020 року.
Позивачка стверджує, що вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4108-50 від 20.02.2020 року в установленому законом порядку вона не отримувала, оскільки з 19.01.2018 року її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 . 
Матеріали справи не містять доказів отримання позивачем доходів від провадження підприємницької діяльності.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до статті 2 вказаного Закону його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.
Згідно з абзацом другим пункту 1 частини першої статті 4 Закону Украни "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI, єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону України №2464-VI).
Судом першої інстанції вірно було зазначено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні відомості про те, що позивачка у 2017 – 2018 роках була зареєстрована фізичною особою-підприємцем та взята на облік як платник єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тож такі відомості не можуть бути використані як достовірні.  
Встановолено, що відповідач не надав доказів того, що позивачка у 2017 році та І кварталі 2018 роках належала до кола платників єдиного внеску, передбачених статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та має недоїмку зі сплати єдиного внеску за ці періоди. 
В силу пп. 21.1.1 ст. 21 Податкового кодексу України, посадові та службові особи контролюючих органі зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не дотримався положень зазначеної норми, що призвело до помилкового висновку про можливість формування вимоги №Ф-4108-50 від 20.02.2020 про сплату боргу(недоїмки) в розмірі 10 905,18 грн., щодо позивачки.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не надав доказів того, що позивачка у 2017 - 2018 роках належала до кола платників єдиного внеску, передбачених статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", та має недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Воднораз, в абзаці 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка визначає заходи впливу та стягнення, вказано, що положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
З огляду на відсутність у позивачки обов`язку по сплаті єдиного внеску, нарахування їй недоїмки шляхом винесення спірної вимоги є незаконним.
Таким чином колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, про задоволення позовних вимог.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Права, свободи та інтереси позивача захищені, а права та інтереси відповідача не порушені.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
З огляду на результати апеляційного розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління ДПС у Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 року по справі №340/880/20  - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов