ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/848/20 Справа № 213/1689/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Алексєєв О. В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 липня 2020 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,
захисника Закалюжного С.В.
потерпілого - ОСОБА_2 ,
представника потерпілого - адвоката - Голуба С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу представника потерпілого - ОСОБА_2 - адвоката Голуба С.О. на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року, щодо 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм АТ "ПІВДГЗК", зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , 
провадження по справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №412055 від 27 квітня 2020 року, ОСОБА_1 22 квітня 2020 року о 10 годині 25 хвилин на автошляху Р-74 в районі ЛЕП Л-137/49 між проспектом Південний м. Кривого Рогу та смт Широке, навпроти заїзду до КПП №37 ПАТ «ПІВДГЗК», керуючи транспортним засобом УАЗ-31514, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху виконуючи поворот ліворуч не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем MERСEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки, постраждалих осіб немає. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.3 «б», 10.1, 14.3 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року, провадження у справі відносно  ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення - закрито.  
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник потерпілого - ОСОБА_2 - адвокат Голуб С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним за ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що постанова винесена з порушенням норм законодавства, при цьому, висновки суду не відповідають матеріалам та обставинам справи, суд формально і однобічно дійшов вказаних висновків, оскільки жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази наявності таких обставин, на які посилається суд.
Зазначає, що судом першої інстанції не проаналізовано та не надано оцінки поясненням ОСОБА_1 , які він надавав відразу після ДТП та у суді, оскільки він своїми поясненнями підтвердив наявність порушень п. 2.3 б), 10.1, 14.3 ПДР України. На думку апелянта, саме ОСОБА_1 порушив ПДР, завчасно не ввімкнув покажчик повороту чим спровокував ДТП. 
Згідно схеми ДТП вбачається, що місце зіткнення знаходиться на смузі зустрічного руху, та підтверджує покази обох учасників ДТП що один водій здійснював обгін, а інший в цей час почав маневр повороту ліворуч, чим створив аварійну ситуацію, не переконавшись в безпеці свого маневру та допустив ДТП.
Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою ДТП; фототабицею ДТП; первісними поясненнями водія ОСОБА_1 ; первісними поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , показаннями водія ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_2 які надані у судовому засіданні; поясненнями всіх свідків які були опитані в судовому засіданні.
Вказує, що у відповідності до описової частини постанови суду «Водій ОСОБА_2 , всупереч вимогам пункту 14.6. а) здійснював обгін саме на перехресті, що вбачається з схеми місця ДТП, пояснень учасників судового розгляду. При цьому водій ОСОБА_2 здійснив обгін не зважаючи на те, що водій автомобіля УАЗ-31514, який рухався попереду нього по тій самій смузі, подав сигнал про намір повороту ліворуч. Вказаними діями водій ОСОБА_2 також порушив вимоги п.2.3.б) Правил. Вважає, що ДТП, яке сталася за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , знаходиться у причинному зв`язку з порушеннями, які допустив водій ОСОБА_2 , так як саме діями ОСОБА_2 була створена небезпечна дорожня обстановка (аварійна ситуація). Однак в матеріалах справи взагалі відсутні відомості стосовного того, що досліджувана ділянка дороги є перехрестям. Згідно письмових пояснень та показань всіх свідків вказане місце ДТП є автодорогою та заїздом до прилеглої території заводу (КПП № 37).
Зазначає, що вказане в схемі місце не є перехрестям, а є прилеглою територією. На схемі ДТП взагалі відсутнє посилання, що місце ДТП є перехрестям, (як вказує суд у постанові). Отже суд прийшов до висновку про те, що місце ДТП є перехрестям виключно із власних міркувань без будь яких доказів.
Крім того у постанові суду зазначено, що водій ОСОБА_2 здійснив обгін не зважаючи на те, що водій автомобіля УАЗ-31514, який рухався попереду нього по тій самій смузі, подав сигнал про намір повороту ліворуч. Вказаними діями водій ОСОБА_2 також порушив вимоги п.2.3.6) Правил. Однак якщо і припустити, що було подання сигналу повороту іншим учасником ДТП, це не надає йому перевагу у русі, та вказане є довільним тлумаченням ПДР судом.
Вважає, що в своїй постанові вийшов за рамки протоколу про адміністративне правопорушення складеного у відношенні водія ОСОБА_1 .
Крім того, вказує, що судом були задоволені клопотання сторони захисту про доручення до матеріалів справи доказів, допиту свідків, однак моє єдине клопотання про допит інспектора поліції який складав протокол про адміністративне правопорушення, для з`ясування ключового питання про те, місце ДТП є перехрестям чи виїздом з прилеглої території,- не було задоволене. Суд мотивував відмову тим, що оглянуті записи з нагрудних камер поліцейських.
В суді апеляційної інстанції потерпілий та його представник підтримали доводи апеляційної скарги.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності,   та його захисник  заперечували проти задоволення  апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок щодо допущених порушень ПДР водієм ОСОБА_2 та перебування їх у причинному зв"язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, оскільки виходячи із змісту статей 7,254,279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення він складався щодо водія  ОСОБА_1 , а не ОСОБА_2 , справа щодо якого судом не розглядалась та щодо якого органами поліції не ставилося у вину порушення п.14.6 а) ПДР, як вказав суд у постанові.
Враховуючи викладені обставини, суд безпідставно зазначив у постанові про порушення водієм ОСОБА_2 .14.6 а) ПДР.
Крім того, суд визначаючи місце дорожньо-транспорної пригоди як перехрестя, не проаналізував, що є перехрестям, а яка територія відноситься до прилеглої.
Згідно із п.1.10 ПДР не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території, якою є територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в"їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.
Так, відповідно до пояснень учасників під час апеляційного перегляду встановлено, що територія, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода є прилеглою, оскільки в"їзд на територію підприємства облаштований шлагбаумом, що свідчить про обмеження для в"їзду на територію.
Отже, з цих підстав є необґрунтованими заперечення захисника щодо наявності з території підприємства виїздів, оскільки доступ до них обмежений перешкодою-шлагбаумом, а тому вказана територія не призначена для наскрізного проїзду, що не вказує на ознаки перехрестя.
Такий висновок випливає і зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що місцем події є автошлях напроти заїзду до КПП №37 ПАТ "ПівдГЗК", а не на перехресті, на що суд першої інстанції не звернув уваги.
Долучена представником ОСОБА_4 довідка щодо місця дорожньо-транспортної пригоди не свідчить про надання суду будь-яких нових даних, оскільки сам протокол містив необхідні відомості для встановлення місця дорожньо-транспортної пригоди.
Витребування будь-яких додаткових даних для перевірки вказаної обставини є необґрунтованим, оскільки водій враховує дорожню обстановку на час керування транспортним засобом(п.1.10 ПДР щодо визначення дорожньої обстановки).
Також посилання захисника на наявність дорожньої розмітки не вказує на наявність перехрестя, оскільки визначення прилеглої території має враховувати ту обставину, що вона не призначена для наскрізного проїзду. Крім того, в суді першої інстанції свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказували на нечітку дорожню розмітку, а свідок ОСОБА_7 -на відсутність дорожньої розмітки. Отже, достовірних даних щодо того, яка саме розмітка була , - суд першої інстанції не встановив. 
Враховуючи викладене, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Перевіряючи дотримання вимог ПДР водієм ОСОБА_1 , суд виходить із протоколу про адміністративне правопорушення, в якому викладено допущене порушення, п.10.1 ПДР , схеми дорожньо-транспорної пригоди, на якій позначено напрямок руху водія ОСОБА_1 правіше від розташування автомобіля під керуванням водія ОСОБА_2 та місце дорожньо-транспортної пригоди на зустрічній смузі руху, локалізація пошкоджень автомобілів, а саме: у автомобіля під керуванням ОСОБА_1 пошкоджено передній бампер, ліве дзеркало заднього виду, а у автомобіля під керуванням ОСОБА_2 пошкоджено лакофарбове покриття справа ззаду та з лівого боку, що підтверджено фотокартками, та приймає до уваги те, що водій ОСОБА_1 , подаючи сигнал повороту ліворуч, про що він наголошував під час розгляду справи, завчасно спланував здійснення маневру повороту ліворуч, але це не надавало йому переваги і не звільняло його від вжиття запобіжних заходів, що передбачено п.9.4 ПДР, а тому він мав дотриматися вимог п.1.10 ПДР щодо переконання перед зміною напрямку руху, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Порушення п.2.3 б , п.14.3 ПДР у протоколі про адміністративне правопорушення лише зазначається, однак суть не розкривається і зміст порушення цих норм не наводиться, а тому суд не надає оцінки порушення водієм ОСОБА_1 цих вимог ПДР, а виходить із фактичних обставин, викладених у протоколі, щодо порушення водієм ОСОБА_1 п.1.10 ПДР, що підтверджується зазначеними вище доказами.
Суд апеляційної інстанції не враховує надане експертне дослідження представником ОСОБА_4 , оскільки відповідно до ст.273 КУпАП експерт призначається органом, у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі, коли виникає потреба в спеціальних знаннях, однак під час судового розгляду як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду сторони про призначення експертизи не клопотали. 
Оцінка дій водія ОСОБА_1 не потребує спеціальних знань.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає доведеною вину водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за таких обставин: ОСОБА_1 22 квітня 2020 року о 10 годині 25 хвилин на автошляху Р-74 в районі ЛЕП Л-137/49 між проспектом Південний м. Кривого Рогу та смт Широке, навпроти заїзду до КПП №37 ПАТ «ПІВДГЗК», керуючи транспортним засобом УАЗ-31514, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідно та своєчасно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху виконуючи поворот ліворуч не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем MERСEDES BENZ, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдані матеріальні збитки, постраждалих осіб немає. Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п.10.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
При накладенні стягнення суд враховує особу ОСОБА_1 , відсутність відомостей про допущені ним порушення вимог ПДР до цієї події, та вважає за можливе накласти на нього стягнення у виді штрафу, а також стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника потерпілого - ОСОБА_2  - адвоката Голуба С.О. на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року, -задовольнити.
Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 червня 2020 року, якою провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, - скасувати.
Прийняти нову постанову.
Визнати винним  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 420 грн. 40 коп.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко