П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  686/10097/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Демінська А.А. 
          Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 

30 липня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Совгири Д. І.  Кузьменко Л.В. 
за участю:
секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області  від  14 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про  скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області  визнати протиправною і скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 13.04.2020 № 0013 та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 у позові відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що її дії не можуть бути кваліфіковані за ч.1 ст.165-2 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них, оскільки  відповідно до  діючих договорів, укладених підприємством "Лозове Комунсервіс" із споживачами послуг по водовідведенню та водопостачанню, у випадку зміни тарифів, оплата послуг здійснюється споживачем по новим тарифам без зміни інших умов Договору. Зміна тарифів відбувається з моменту набрання чинності відповідним рішенням.
Крім того, зазначає скаржник, питання встановлення тарифів на водопостачання та водовідведення  пп.2 п.а ст.28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування.
Комунальне підприємство "Лозове Комунсервіс" є суб`єктом господарювання, який самостійно здійснює господарську діяльність на підставі укладених договорів, а тому відповідальність за укладення, зміну та виконання договорів із споживачами, несуть сторони договору.
Оскільки згідно умов укладеного договору при зміні  тарифів оплата послуг здійснюється по новим тарифам, встановленим відповідно до законодавства, тому підприємство при застосування  протягом січня-лютого 2020 року нових тарифів на підставі рішення виконкому Лозівської селищної ради Деражнянського району від 26.12.2019 року №67 "Про затвердження тарифів на комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, діяло відповідно до чинного законодавства.
У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, просить її відхилити.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, Комунальне підприємство "Лозове Комунсервіс" (код ЄДРПОУ 37399978) засноване Лозівською селищною радою і зареєстроване  28.09.2011 р.
Види діяльності підприємства :          
36.00 Забір, очищення та постачання води
01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві
37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод
38.11 Збирання безпечних відходів
52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту
Підприємство надає житлово-комунальні послуги, зокрема, послуги водопостачання та водовідведення, поводження з побутовими відходами  громадянам -споживачам за тарифами, затвердженими рішенням виконкому Лозівської селищної ради.

Рішенням виконавчого комітету Лозівської  селищної ради від 26 грудня 2019 року № 67 "Про затвердження тарифів на комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами" на підставі подання КП "Лозове Комунсервіс"від 10.12.2019 року затверджено тарифи на комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, які надаються КП "Лозове Комунсервіс" згідно з Додатком. Цим же рішенням визнано таким, що втратило чинність рішення виконкому селищної ради №6 від 30.01.2019 р. "Про затвердження тарифів на комунальні послуги з водопостачання, водовідведення та вивезення твердих побутових відходів".

У зв`язку із зверненням до Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області  мешканки смт.Лозове ОСОБА_2 , на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області №1302 від 31.03.2020 року, посадовим особам управління видано направлення №1190 від 31.03.20 року для проведення позапланової перевірки  дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін КП "Лозове Комунсервіс".

За результатами проведеної  02 квітня 2020 року перевірки, посадовими особами відповідача складено Акт №0004, за висновками якого в результаті застосування  тарифів, затверджених рішенням виконкому Лозівської селищної ради від 26.12.2019 р. №67,за період з 01.01.2020 по 29.02.20 необгрунтовано нараховано  за надані послуги з водопостачання і водовідведення, та поводження з побутовими відходами  25 550,25 грн. ( різниця між діючими тарифами та тарифами, які діяли з 01.02.2019 р.), з яких 8388,75 - по водопостачанню,  13 966,50 грн.- по водовідведенню, 3 195,00 грн. по наданню послуг з поводження з побутовими відходами.
За результатами позапланової перевірки Головним управлінням складено припис про виконання законних вимог щодо усунення порушень порядку формування, встановлення та застосування державних (регульованих) цін до суб`єкта господарювання з вимогою:

нараховування споживачам плати за наданні послуги з централізованого водопостачання і водовідведення та з поводження з побутовими відходами здійснювати за  тарифами, які були введені в дію з 01.02.2019 рішенням виконавчого комітету №6 «Про затвердження тарифів на комунальні послуги з водопостачання, водовідведення та поводження з побутовими відходами» від 30.01.2019 року;
повернути споживачам послуг з централізованого водопостачання і водовідведення та з поводження з побутовими відходами зайво отримані кошти за наданні послуги за період з 01.01.2020 по 29.02.2020 шляхом здійснення перерахунку плати за надані послуги на суму 25550,20 гривень. 
Видано Припис також виконавчому комітету Лозівської селищної ради з вимогою:

скасувати рішення виконавчого комітету Лозівської селищної ради від 26.12.2019 року №67 «Про затвердження тарифів на комунальні послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами»;
зобов`язати комунальне підприємство, що здійснює надання  послуг з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами запровадити нові тарифи лише після укладання нових договорів відповідно до вимог чинного законодавства;
забезпечити введення в дію нових тарифів тільки після укладення із споживачами комунальних послуг договорів у відповідності до вимог чинного законодавства

На підставі висновків Акту перевірки, завідувачем сектору контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області Яремчук О.В. складено протокол ХМ № 0016 від 02 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 , директора КП "Лозове Комсервіс", згідно якому, за результатами позапланової перевірки дотримання вимог законодавства щодо формування, встановлення та застосування тарифів на послуги централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами затвердження та застосування вищевказаних тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення суперечить вимогам пункту 3 розділу У1 "прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від  09 листопада 2017 року №2189-УШ, згідно з яким " Договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладених за правилами, визначеними цим Законом.  Внаслідок допущених порушень сума необгрунтовано отриманої виручки за період з 01.01.2020 по 29.02.2020 склала 25550,25 грн.
Відтак, зазначено у протоколі, ОСОБА_1 не дотрималась вимог пункту 3  розділу У1 "прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від  09 листопада 2017 року №2189-УШ, внаслідок чого вчинила правопорушення, передбачене ст.165-2 КУпАП.

За результатами розгляду протоколу про адмінправопорушення , 13 квітня 2020 року начальник Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області  Грушко В.П. виніс постанову, якою притягнув ОСОБА_1. до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.165-2 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн.

Вважаючи постанову необґрунтованою, а свої права порушеними, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів правомірність прийнятої постанови.

Проте, колегія суддів апеляційного адміністративного суду не може погодитись з висновками суду першої інстанції в повному обсязі, з урахуванням наступного.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.

Закон покладає обов`язок на суб`єктів владних повноважень доводити правомірність своїх рішень, дій та бездіяльності, а також зобов`язує їх діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.

З 1 травня 2019 року введено в дію Закон України  від 09.11.2017 № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон), практична реалізація норм і положень якого, зокрема, що регулюють надання та оплату комунальних послуг, здійснюватиметься з переходом на нові договірні відносин між виконавцями комунальних послуг і споживачами.

При цьому Законом чітко визначено умови перехідного періоду.

По-перше, передбачено, що до дати набрання чинності договорами про надання комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом (тобто, до дати набрання чинності новими договорами про надання послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), договори про надання комунальних послуг, які укладені до введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2019), зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами (пункт 3 розділу VI Закону);

По-друге, передбачено, що нові договори про надання комунальних послуг між споживачами та виконавцями цих послуг мають бути укладені протягом одного року з дати введення в дію цього Закону (тобто, до 01.05.2020) (пункт 3 та 4 розділу VI Закону);

По-третє, Законом встановлено, що не пізніш як протягом одного року з дня введення в дію цього Закону (тобто, не пізніше ніж 01.05.2020) співвласники багатоквартирних будинків незалежно від обраної ними форми управління багатоквартирним будинком зобов`язані прийняти рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг (крім послуг з постачання електричної енергії та природного газу) щодо кожного виду комунальної послуги згідно з частиною першою статті 14 цього Закону (пункт 4 розділу VI Закону);

По-четверте, передбачено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не приймуть рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги протягом строку, визначеного Законом (до 01.05.2020), між виконавцем та кожним співвласником укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги відповідно до частини сьомої статті 14 цього Закону (пункт 5 розділу VI Закону).

Отже, до переходу на нові договори про надання комунальних послуг, що укладатимуться за правилами, визначеними Законом, та відповідно до типових договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України окремо для різних моделей організації договірних відносин, продовжують діяти старі договори про надання комунальних послуг, що укладалися за вимогами Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (із змінами) та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, як для споживачів багатоквартирних будинків, так і для споживачів приватного сектору.

Тарифи на комунальні послуги є однією із істотних умов договорів про надання комунальних послуг.

Таким чином, в умовах дії договорів про надання комунальних послуг, що укладалися до 01.05.2019, до споживачів застосовуються тарифи, встановленні відповідним уповноваженим органом до 01.05.2019 року.

Тож до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг за вимогами і правилами Закону, нарахування плати за комунальні послуги підприємствами  тепло-, водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до умов договорів, укладених до 01.05.2019.

Слід зауважити, що  з 01.05.2019 Законом змінено не лише назви комунальних послуг, а й змінено підходи до їх надання, обліку, адміністрування, порядку формування та встановлення тарифів.
Застосування тарифів на комунальні послуги, передбачених статтею 5 Закону (послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), які встановлені уповноваженими органами (органами місцевого самоврядування та Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) після 01.05.2019, може здійснюватися виключно в умовах переходу на нові договори про надання комунальних послуг.
Встановленню уповноваженими органами тарифів на комунальні послуги, що визначені статтею 5 Закону (тарифів на послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами), має передувати:

- отримання підприємством інформації щодо споживачів, яким надаватиметься відповідна комунальна послуга, з урахуванням обраних співвласниками багатоквартирних будинків моделей організації договірних відносин (у т.ч. будинків, у яких створено ОСББ та ЖБК);

-   формування економічно обґрунтованих витрат,  пов`язаних з наданням комунальних послуг, враховуючи необхідність виведення зі складу тарифів на комунальні послуги витрат, пов`язаних із абонентським обслуговуванням (в частині багатоквартирних будинках, де буде укладено індивідуальні договори та виставлятиметься до оплати окремий платіж - плата за абонентське обслуговування);

-  повного перегляду підприємствами діючих тарифів і їх структури з урахуванням положень Закону, а також порядків формування тарифів, приведених у відповідність до вимог цього Закону.

Відповідні роз`яснення щодо введення в дію з 01.05.2019 Закону було розміщено на офіційному сайті Мінрегіону (www.minregion.gov.ua), а також  листом Мінрегіону від 02.05.2019 № 7/10.1/7260-19 , який надіслано направлено на адреси обласних, Київської міської державних адміністрацій.

Здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, а також розгляд звернень громадян щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист прав споживачів у сфері надання послуг відповідно до Положення про Державну службу України  з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 р. №667, покладено на Держпродспоживслужбу.

Підпунктом 11 пункту 4 зазначеного Положення передбачено, що Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері дотримання вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін надає органам виконавчої влади, органам місцевого самоврядування, суб`єктам господарювання обов`язкові до виконання приписи про усунення порушень вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін.

Як зазначалось,  відповідно до Закону України «Про житлово - комунальні послуги» відносини, що виникають у процесі надання та споживання послуг регулюються договорами, які укладаються відповідно до типових договорів, (стаття 12 Закону та п. 6 Правил № 690, №1070).

Законом "Про житлово-комунальні послуги" також визначено, що  типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення мають бути укладені між споживачами та виконавцями комунальних послуг протягом одного року з дати введення в дію цього Закону.

Рішенням виконавчого комітету Лозівської селищної ради за №67 від 26.12.2019 року,  за поданням КП "Лозове Комунсервіс" від 10.12.2019  затверджено нові тарифи на послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами для виконавця даних послуг, які були введені в дію з 01.01.2020 року.

Однак суб`єктом господарювання - КП "Лозове Комунсервіс" всупереч вимогам закону не укладено  договори про надання послуг з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами із споживачами, які б відповідали вимогам  постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2019 р. № 690 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення»  та вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 р. № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з поводження з побутовими відходами і типового договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 березня 2019 р. № 318 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» та додатку до Правил, проте  застосовано затверджені 26.12.20'9 р. виконкомом селищної ради нові тарифи, що призвело до необґрунтованих нарахувань плати за надані послуги споживачам.

Доводи ОСОБА_1 про правомірність застосування нових тарифів з огляду на п.2.2. Договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення, безпідставні, оскільки спростовуються наведеними нормами права та встановленим законом порядком адміністрування,  формування та встановлення тарифів.

Згідно з ч. 1 ст. 165-2 КУпАП порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них - тягне за собою накладення штрафу на громадян і на посадових осіб - у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ( в редакції Закону України від 30.03.2020 року, чинній з 02.04.20).

Об`єктом цих правопорушень є суспільні відносини у сфері встановлення і застосування цін і тарифів.
Об`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, полягає у порушенні порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них. 
Суб`єктивна сторона характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення є  громадяни і посадові особи.

Отже, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1. складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.165-2 КУпАП України.

Разом з тим, перевіряючи правильність застосування покарання, визначеного санкцією вказаної правової норми, суд першої інстанції  не врахував, що склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення та не можуть бути змінені разом із зміною законодавчих норм. 

Так, до 02.04.2020 року чинною була редакція ч.1 ст.165-2 КУпАП, згідно якій порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них - тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) "  ч. 1 ст. 165-2 КУпАП  викладено у такій редакції : " Порушення порядку формування, встановлення та застосування цін і тарифів, а також знижок, націнок, доплат до них - тягне за собою накладення штрафу на громадян і на посадових осіб  - у розмірі ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Дана норма набрала чинності 02.04.2020р.

Відповідно до приписів ст.8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно частини другої цієї норми закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року N 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно правомірність поведінки особи, зокрема дотримання нею норм чинного законодавства, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент вчинення відповідних дій або бездіяльності такої особи.

У свою чергу, заходи відповідальності, які можуть бути застосовані до особи-порушника, слід визначати на підставі законодавства, яке є чинним на момент виявлення та застосування відповідних санкцій.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1. є закінченим на момент його виявлення за висновками акту перевірки від 02.04.2020 року.

Таким чином оцінка правомірності поведінки  порушника має  здійснюватись на підставі норм  законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що діяло на момент вчинення відповідних дій. 
Водночас заходи відповідальності, які підлягають застосуванню за вчинені порушення, повинні визначатися згідно з нормативно-правовими актами, чинними на час виникнення відповідних правовідносин, тобто на час застосування відповідальності.

З викладеного випливає, що врегульоване законом правило поведінки визначається тим нормативно-правовим актом, який був чинним на час вчинення відповідної дії (бездіяльності).

Відповідно, зміст правовідносин, зокрема прав та обов`язків особи, не може змінюватися разом із зміною законодавчих норм. Отже, склад правопорушення та відповідальність за його вчинення визначаються за змістом тих законодавчих норм, які були чинними на час вчинення відповідного правопорушення та не можуть бути змінені разом із зміною законодавчих норм (зокрема, в разі втрати чинності нормативно-правовим актом або набрання чинності новим нормативно-правовим актом, який регулює ті самі суспільні відносини).

Водночас зворотна дія нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми застосовуються до правовідносин, які існували до набрання ним чинності, тобто приписи нового нормативно-правового акта змінюють правило поведінки, яке було встановлено попередніми нормативно-правовим актами.

Якщо ж новий нормативно-правовий акт не змінює закріплені у попередніх нормах правила поведінки (тобто попередній та новий нормативно-правові акти однаково визначають зміст прав та обов`язків суб`єктів відносин), зворотна дія нормативно-правового акта не має місця.
Зокрема відсутня зворотна дія нормативно-правового акта в тому разі, якщо попередній та наступний нормативні акти місять тотожні склади правопорушення. При цьому кваліфікація дій порушника повинна відбуватися з посиланнями на норми того нормативного акта, який був чинним на момент вчинення відповідних дій.

Відтак, кваліфікація дій ОСОБА_1. та її відповідальність має бути визначена за чинною на час вчинення правопорушення ч.1 ст.165-2 КУпАП в межах санкції даної статті (штраф від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів громадян ).

Застосування ж нової  редакції ч.1 ст.165-2 КУпАП і, відповідно  розміру штрафу 2550 грн. є протиправним.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України  за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Якщо за наслідками апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, таке стягнення не може бути посилено (ч. 6 цієї статті).

Відповідно до приписів частини 1статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити  частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2020 року  скасувати  та прийняти нове, яким змінити розмір штрафу, передбачений  ч. 1 ст. 165-2 КУпАП, та застосований до ОСОБА_1 на підставі винесеної начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Хмельницькій області постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення    № 0013 від 13 квітня 2020 року з 2550 гривень,  на штраф в розмірі 170 грн.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає. 

Постанова суду складена в повному обсязі  03 серпня 2020 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Совгира Д. І.    Кузьменко Л.В.