Справа № 752/3886/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції  Бондаренко Г.В.	
Провадження № 33/824/1817/2020	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції  Семенцов Ю.В.	

                                                                     
 
                                      КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
            ___________________________________________________________________
 
                                                          П О С Т А Н О В А
                                                            іменем України
 
13 липня 2020 року                                                                        м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кізік А.М., яка діє в інтересах                           ОСОБА_1 , на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, який не працює, зареєстрований за адресою:                     АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5                     ст. 184 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, -
                                                         В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу, розпорядженням Голосіївської РДА від 09.04.2019 № 220                            про порядок зустрічей ОСОБА_2 з малолітніми ОСОБА_3 , 2011 р.н., ОСОБА_4 ,               2013 р.н., визначено графік матері, що проживає наразі до визначення місця проживання дітей судом окремо. Проте 22.01.2020 року та 27.01.2020 року згідно заяви матері від 22.01.2020 року № 1001091 К -103 та від 27.01.2020 року № 100109/к-134 батько дітей - ОСОБА_1 не брав слухавку, не давав дітей матері, вказавши, що їх немає вдома та що вони не хочуть з нею бачитись й розмовляти. Зустрічі не відбуваються, діти не мають можливості спілкуватись вже тривалий час. Батько пояснив матері свої мотиви тим, що вона ніби-то хоче дітей у нього відібрати, до служби за викликом не з?являється. Протокол не підписав. Дії проходили за адресою: АДРЕСА_2 . 22.01.2020 після 16-00 год. та 27.01.2020 року в період з 15-44 год. до кінця бесіди.                       Дата фактичного виявлення адміністративного правопорушення вважається                        17.02.2020 року, коли ОСОБА_1 не з?явився до Служби.
ОСОБА_1 порушив вимоги ст. 184 ч. 5 КУпАП.
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                    1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Не погоджуючись з даною постановою, захисник Кізік А.М. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від                   10 квітня 2020 року та прийняти нову постанову про закриття провадження в справі                         у зв`язку з відсутністю діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.                        В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що наведені у постанові висновки суду першої інстанції у повній мірі не відповідають приписам КУпАП. Так, судом не надано оцінки тому, що розпорядження Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 квітня 2019 № 220 «Про порядок зустрічей ОСОБА_2 з малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 » було оскаржено до Голосіївського районного суду м. Києва, 19.04.2019 р., у межах строків, передбачених приписами ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України і ухвалою суду від 12.08.2019 року у справі 752/8433/19 суддею Мазур Ю.Ю. було відкрито провадження у справі. А тому, на думку апелянта, Розпорядження,                                       за невиконання якого ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності                         не є обов`язковим для виконання. Окрім того, твердження суду, що ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за аналогічне правопорушення - не відповідає дійсності, так як єдина постанова суду, якою ОСОБА_1 визнано винуватим була скасована Київським апеляційним судом. Також, апелянт звертає увагу на низку порушень вимог КУпАП під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі і порушення процесуальних прав ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника - адвоката Кізік А.М., які підтримали апеляційну скаргу, представника служби у справах дітей та сім`ї - ОСОБА_7 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи  з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, всупереч вимог вказаних правових норм, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи, не надавши оцінку письмовим поясненням представника ОСОБА_1 , без належного мотивування прийшов до помилкового висновку про винуватість                        ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.
В обґрунтування підтвердження вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, пояснення потерпілої, а також з інші зібрані докази,                 а саме повідомлення, листи, заяву, рішення, розпорядження. 
Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП, суддя місцевого суду виходив із того, що                               ОСОБА_1 не виконує рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини, а саме розпорядження Голосіївської РДА від 09 квітня                     2019 року № 220 «Про порядок зустрічей ОСОБА_2 з малолітніми ОСОБА_3 ,                     2011 р.н., та ОСОБА_4 , 2013 р.н.», яким визначено графік матері, що проживає наразі до визначення місця проживання дітей судом окремо, що в свою чергу підтверджується матеріалами справи, з яких вбачається, що 22.01.2020 року та 27.01.2020 року згідно заяви матері від 22.01.2020 року № 1001091 К -103 та від 27.01.2020 року № 100109/к-134 батько дітей - ОСОБА_1 не брав слухавку, не давав дітей матері, вказавши, що їх немає вдома та що вони не хочуть з нею бачитись й розмовляти. Зустрічі не відбуваються, діти не мають можливості спілкуватись вже тривалий час. Батько пояснив матері свої мотиви тим, що вона ніби то хоче дітей у нього відібрати, до служби за викликом не з?являється. Протокол не підписав. Дії проходили за адресою: АДРЕСА_2 . 22.01.2020 після 16-00 та 27.01.2020 року в період з 15-44 год. до кінця бесіди..
При цьому суд першої інстанції взяв до уваги характер правопорушення та особу правопорушника, зазначивши, що вказана особа раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення.
Однак такі висновки судді місцевого суду є помилковими, з огляду на наступне.
Відповідно матеріалів справи ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності у аналогічній справі № 752/25921/19 від 09.01.2020 року, однак вказана постанова місцевого суду була скасована постановою Київського апеляційного суду від 13.02.2020 року, тому посилання суду, як на підставу про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, є помилковими.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Диспозицією ч. 5 ст. 184 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність                    за невиконання рішення органу опіки та піклування щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно ст. 158 Сімейного кодексу України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні                  з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Разом із цим, відповідно до ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України, рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Голосіївської РДА від 09 квітня 2019 року № 220 визначено порядок зустрічей матері ОСОБА_2 з малолітніми дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 
В квітні 2019 року указане розпорядження було оскаржене ОСОБА_1 до суду, що підтверджується даними ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 12 серпня 2019 року, якою відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 220 від                       09 квітня 2019 року «Про порядок зустрічей ОСОБА_2 з малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ». 
Доводи начальника служби у справах дітей та сім`ї ОСОБА_8 у письмових поясненнях щодо того, що позовна заява ОСОБА_1 була подана до суду із пропуском                      10-денного строку не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки відповідно копії фіскального чеку з «Укрпошти» вбачається, що поштове відправлення до відділення поштового зв`язку подано 19.04.2019 року.
Отже до прийняття судом остаточного рішення в указаній справі, виходячи з положень ч. 2 ст. 19 Сімейного кодексу України, розпорядження Голосіївської РДА від                  09 квітня 2019 року № 220 щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини, не є обов`язковим                    для виконання ОСОБА_1 , а тому його дії, пов`язані з невиконанням зазначеного розпорядження, не утворюють об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП.
Достовірні відомості щодо оскарження ОСОБА_1 в межах десятиденного строку до суду розпорядження Голосіївської РДА від 09 квітня 2019 року № 220 були надані судді місцевого суду, але залишилися без належної оцінки, в той же час вони                           є достатніми для прийняття рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1                       ст. 247 КУпАП. Отже апеляційним судом не досліджуються інші доводи захисника, які стосуються процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та оцінки тих доказів, які були долучені до протоколу.
Таким чином, приймаючи рішення в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддя місцевого суду, всупереч вимогам ст. ст. 7, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, належним чином не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, розглянув справу без об`єктивного з`ясування фактичних її обставин та дійшов необґрунтованого висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 184 КУпАП.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 184 КУпАП, а тому постанова судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -  
 
                                          П О С Т А Н О В И В:
 
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 10 квітня 2020 року щодо   ОСОБА_1  скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

                 Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов