КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                         
єдиний унікальний номер справи 372/134/2020
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8194/2020
                                                              
  П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                                   У К Р А Ї Н И
 
            08 вересня 2020 року     Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
 
                                судді - доповідача                             Білич І.М.
                               суддів                                                 Коцюрби О.П., Музичко С.Г
                                при секретарі                                     Кемському В.В.
        за участю: представника  АТ «Універсал Банк» Приходько Л.А.
                    
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Чорного Олександра Вікторовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року, постановлену під головуванням судді Обухівського районного суду Київської області Зінченко О.М.,
у цивільній справі № 372/134/20 за поданням приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.
 
в с т а н о в и л а: 
 
У січні 2020 року приватний виконавець Трофименко М.М. звернувся до суду з поданням про надання дозволу щодо звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1 у відповідності до ч. 10 ст. 440 ЦПК України, право власності на яке не було зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку кадастровий номер 3223185100:09:003:0022, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Малі Дмитровичі.
Обгрунтовуючи вимоги подання тим, що на його виконанні перебуває виконавче провадження № 59418275 з примусового виконання виконавчого листа № 372/3840/18, виданого 07.03.2019 року Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 482 572,51 грн. 
У ході здійснення виконавчих дій встановлено, що грошові кошти на рахунках у банківських установах або рухоме майно у боржника відсутні. Також, стало відомо, що ОСОБА_1 належить земельна ділянка яка придбані ним у 2007 році, однак до теперішнього часу право власності  на земельну ділянку не зареєстровано у встановленому законом порядку. 
 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року подання залишено без задоволення.
 
Не погодившись з ухвалою, представник стягувача АТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив  її скасувати  та постановити нову, якою подання задовольнити в повному обсязі. 
Посилаючись на те, що факт передання боржником спірної земельної ділянки в іпотеку АТ «Універсал Банк» не перешкоджає звернути стягнення на це нерухоме майно в порядку Закону України «Про виконавче провадження» без наявності окремого судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
 
Відзив на апеляційну скаргу  подано не було.
 
           У судовому засіданні представник скаржника підтримав подану апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.
           Інші учасники справи про  розгляд справи повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. В судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.
            Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність в силу вимог ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана  апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
 
Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що земельна ділянка, на яку приватний виконавець просить звернути стягнення, перебуває в іпотеці ВАТ «Універсальний Банк», правонаступником якого є стягувач, який вправі звернутись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку Закону України «Про іпотеку». 
 
Проте  повністю погодитися з такими висновками  суду не можна виходячи з наступного.
 
Судом при розгляді справи встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. перебуває виконавче провадження № 59418275, яке відкрито постановою від 25.06.2019 року, з примусового виконання виконавчого листа № 372/3840/18, виданого 07.03.2019 року Обухівським районним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості в розмірі 482 572,51 грн. 
29 січня 2019 року для встановлення майнового стану боржникаОСОБА_2  в рамках
виконавчого провадження ВП № 59418275 приватним виконавцем направлялися запити до
Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України, відповідно до яких буловстановлено, що боржник не отримує будь-яких доходів.
За таких обставин, приватний виконавець вважав, що вжитими ним заходами згідно Закону України «Про виконавче провадження» будь-якого рухомого майна або коштів на рахунках боржника, відкритих в банківських установах, на які можна звернути стягнення,  не виявлено.
Згідно відповіді Великодмитровицької сільської ради Київської області за ОСОБА_1 рахується земельна ділянка кадастровий номер 3223185100:09:003:0022, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Малі Дмитровичі.
Зазначена земельна ділянка 22 листопада 2007 року була передана в іпотеку у відповідності до договору іпотеки укладеного між боржником та ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк».
Приватним виконавцем встановлено, що ОСОБА_1 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, однак не завершив державну реєстрацію та оформлення права власності на вищезазначене нерухоме майно, про що свідчить відсутність відповідного запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно.
 
Відповідно до  ч.ч.1,2 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах
Згідно ч.ч. 1,3, 4 ст. 50 Закону  України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. 
У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.
Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.
У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.
 
Відмовляючи у задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції зазначав, що аналіз ст.ст. 33,37,38 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку про те, що передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та Законом України «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотекодержателя, застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».
Таким чином, суд вважав, що оскільки АТ «Універсал Банк» не зверталося до суду з окремим позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки (земельну ділянку кадастровий номер 3223185100:09:003:0022, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с. Малі Дмитровичі) стягнення на неї не може бути звернуто в межах виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь АТ «Універсал Банк».
 
У той же час, колегія суддів вважає, що висновки суду спростовуються правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року по справі 462/2138/15-ц, за яким: норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють державному виконавцю передавати на реалізацію предмет іпотеки в ході примусового виконання судових рішень про стягнення на користь іпотекодержателя заборгованості, яка випливає із забезпечених іпотекою зобов`язань, за таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».
Таким чином, відмова суду першої інстанції у задоволенні подання приватного виконавця з указаних вище підстав не ґрунтується на нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
 
Разом з тим, колегія суддів вважає, що подання про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку, не могло бути задоволено судом за правилами  п.10 ст.440 ЦПК України з підстав того, що  приватний виконавець не довів наявність таких умов: відсутність у боржника будь-якого іншого майна, на яке можна першочергово звернути стягнення; наявність заборгованості виключно перед іпотекодержателем; дотримання порядку реалізації майна, визначеного Законом України «Про іпотеку».
З наданих копій матеріалів виконавчого провадження № 59418275 слідує, що з`ясовуючи питання наявності у боржника іншого майна та коштів, на які можна першочергово звернути стягнення, приватний виконавець направляв запити до органів ДФСУ та ПФУ щодо фізичної особи ОСОБА_2 , який не є боржником у вказаному виконавчому провадженні.
 
Після внесення виправлень у відомості щодо боржника в частині написання імені та по батькові останнього згідно ухвали Обухівського районного суду Київської області від 21 червня 2019 року, з матеріалів справи не слідує, що приватним виконавцем повторно вчинялися запити до органів ДФС та ПФУ щодо наявності будь-яких доходів та майна у боржника ОСОБА_1 .
Документів, щодо відсутності у ОСОБА_1 будь-якого іншого майна, на яке можна звернути стягнення, матеріали справи також  не містять, як і доказів  того, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість лише перед іпотекодержателем (АТ «Універсал Банк»), приватним виконавцем також не надано.
Що свідчить про недотримання приватним виконавцем при звернення до суду з відповідним поданням вимог ст.ст. 48,50 Закону України «Про виконавче провадження».     
 
За змістом ч. ч. 1, 2,4 ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія  суддів вважає, що суд першої інстанції дійшовши висновку про відмову в задоволенні подання приватного виконавця, помилково зазначив підстави такої відмови. У зв`язку з чим постановлене судове рішення підлягає зміні в частині викладення в мотивувальній частині  судового рішення підстав відмови у задоволенні подання, з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
  
            Керуючись ст.ст. 368, 372,374,376, 381 -384, 387  ЦПК України, колегія суддів,-
 
п о с т а н о в и л а :
 
Апеляційну скаргу адвоката Чорного Олександра Вікторовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», задовольнити частково.
 
Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 13 березня 2020 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку  шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
 
            Повний текст постанови складено 16 вересня 2020 року.
 
            Суддя-доповідач:      
 
Судді: