Справа № 991/4383/20
Провадження1-кс/991/4519/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, в якій ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) невідкладно внести до ЄРДР відомості про вчинення керівництвом Державного бюро розслідувань (далі – ДБР) злочину, передбаченого ст. 364 КК України, на підставі його заяви від 21.05.2020 та розпочати досудове розслідування.
Скарга обґрунтована тим, що 21.05.2020 ОСОБА_3 на офіційному веб-сайті НАБУ розмістив заяву про вчинення керівництвом ДБР злочину, передбаченого ст. 364 КК України. 23.05.2020 ця заява направлена ним до НАБУ рекомендованим листом АТ «Укрпошта». Втім, станом на 13 годину 27.05.2020 відомості про корупційний злочин за його заявою до ЄРДР внесені не були.
Заявник вважає, що НАБУ не було виконано вимоги, передбачені ст.214 КПК України, у зв`язку з чим він звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.
Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, наведених у ній.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, до суду не з`явився, надіслав письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що НАБУ дійсно були отримані дві аналогічні заяви щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, однак відомості згідно вказаних заяв до ЄРДР не вносилися, оскільки вони не містили об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності НАБУ. Окрім того заявника було повідомлено, що його звернення 16.06.2020 було скеровано для розгляду в межах компетенції до Управління внутрішнього контролю ДБР та офісу Генерального прокурора. У зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні скарги та справу розглядати без участі представника НАБУ.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність заявника та представника особи, дії якої оскаржуються, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Відповідно до ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України.
В примітці до ст. 45 КК України віднесено до корупційних злочинів кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.
Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 33-1 КПК України (ч. 2 ст. 33-1 КПК України).
З системного аналізу наведених норм слідує, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені на розгляд скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, виключно у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду. Вказаний висновок кореспондується з нормами частини 1 статті 306 КПК України.
У ході судового розгляду скарги встановлено, що ОСОБА_3 засобами електронного зв`язку та поштою звернувся до НАБУ із заявою про наявність в діях керівництва ДБР ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України.
У своїй заяві ОСОБА_3 зазначив, що керівництво ДБР, починаючи з лютого 2020 року протиправно відсторонило від виконання службових обов`язків ряд керівників територіальних управлінь ДБР, в тому числі і його – заступника директора – начальника слідчого управління ТУ ДБР у місті Полтаві, чим, на його думку, порушило гарантії незалежності працівників ДБР, гарантії і права державних службовців та завдало істотної шкоди державним і громадським інтересам. Вважаючи, що в діях керівництва ДБР вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст. 364 КК України, просив НАБУ внести відповідні відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
До Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 4 ч. 5 ст.214 КПК України).
Таким чином, виходячи із аналізу вказаних норм, реєстрації в ЄДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вказане слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 та надані ним матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.
Відомості, викладені ОСОБА_3 у заяві, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці зазначених у ній обставин, та зводяться до незгоди із прийнятим рішенням про відсторонення його від займаної посади.
До заяви ОСОБА_3 не додано жодного документа на підтвердження викладених ним доводів.
Крім того, злочином, передбаченим ч. 1 ст. 364 КК України, є зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
У пункті 3 примітки до цієї статті назначено, що істотною шкодою у ній вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. 
Однак, ОСОБА_3 у своїй заяві не зазначив фактів, які свідчили б про наявність істотної шкоди, у відповідності до вказаної примітки ст. 364 КК України, що могла бути завдана можливими протиправними діями керівництва ДБР стосовно відсторонення його від посади.
Разом з цим, слідчий суддя враховує, що листом НАБУ від 16.06.2020 №14-225/21330 заяву ОСОБА_3 скеровано до Управління внутрішнього контролю ДБР та офісу Генерального прокурора для розгляду в межах компетенції, про що повідомлено заявника.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Керуючись ст.ст. 9, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя – 

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 21.05.2020, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                                                   ОСОБА_1