УХВАЛА

17 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 280/4203/19
адміністративне провадження № К/9901/16039/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А.,
суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

23.06.2020 ОСОБА_1 подала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Предметом спору у цій адміністративній справі є правомірність наказу ГУ ДПС № 2443 від 10.07.2019 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивачки.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що за результатами проведеної на підставі зазначеного наказу перевірки ГУ ДПС прийняті податкові повідомлення-рішення, які позивачка оскаржила в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередніх інстанцій, виходили з того, що позивачкою обрано неправильний спосіб захисту порушеного права.

Такий висновок судів відповідає висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних відносинах, який висловлений у постановах від 12.04.2019 у справі № 805/3873/17-а, від 24.04.2019 у справі № 826/7471/14.

Згідно з цим висновком платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення виїзної перевірки щодо нього, має право не погодитись з рішенням про призначення перевірки і оскаржити його в суді або застосувати інші заходи, передбачені статтею 81 Податкового кодексу України, шляхом недопущення посадових осіб контролюючого органу до її проведення. Якщо ж допуск до виїзної податкової перевірки відбувся і наказ реалізований як прийнятий в межах закону і компетенції, в подальшому предметом розгляду в суді має бути зміст виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Керуючись пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2020.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   М.Б. Гусак