Ухвала
02 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 330/2142/16-ц
провадження № 61-11775ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на заочне рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна,
встановив:
У грудні 2016 року    ОСОБА_2 звернувся до суду з вищезазначеним позовом,           в якому просив стягнути на його користь солідарно з   ОСОБА_3 та            ОСОБА_1 безпідставно отримані кошти у розмірі 2 611 560 грн, пеню у розмірі 1 114 456, 41 грн, 3 %річних у розмірі 155 191 грн, та інфляційні витрати у розмірі 1 605 416, 41 грн, які ним розраховано відповідно до вимог частини першої статті 1048 ЦК України на рівні облікової ставки Національного банку України.
Заочним рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року позов    ОСОБА_2 до   ОСОБА_3 ,   ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 ,   ОСОБА_1 солідарно, на користь   ОСОБА_2 безпідставно отримані кошти        в сумі основного боргу в розмірі 2 611 560, 00 грн, 3 % річних, 3 % річних у розмірі 155 191, 00 грн, інфляційні втрати в сумі 1 605 416, 41 грн, пеню в розмірі    1 114 456, 41 грн, а всього 5 486 623, 82 грн. Стягнуто з   ОСОБА_3 ,   ОСОБА_1 солідарно, на користь   ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6 890, 00 грн.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 рокувказане заочне рішення в частині солідарного стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь на ОСОБА_2 судового збору у сумі 6 890, 00 грн скасовано.
Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по 3 445, 00 грн з кожного. В іншій частині заочне рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року залишено без змін.
06 серпня 2020 року  ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року.
Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо              в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Таким чином, касаційна скарга подана у межах процесуального строку на касаційне оскарження і заявлене  ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року не потребує вирішення.
Підставами касаційного оскарження заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішеннізастосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановахВерховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- заявник зазначає про необхідність відступлення від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду та застосованих судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);
- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права         у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);
- судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою та третьою статті 411 ЦПК України (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у строк, передбачений законом, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. 
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.  
Особа, яка подала касаційну скаргузаявила клопотання про зупинення виконання заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 року до закінчення касаційного провадження. 
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що заява про зупинення виконання має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення. Проте заявником не вказано достатніх та обґрунтованих підстав для зупинення виконання вказаних судових рішень і до касаційної скарги не додано доказів, які б підтверджували необхідність зупинення їх виконання. 
Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Витребувати з Якимівського районного суду Запорізької області цивільну справу              № 330/2142/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна.
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1  про зупинення виконання заочного рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2019 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 14 липня 2020 рокувідмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 02 жовтня 2020 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов
 
                                                                                                             С. О. Карпенко
 
                                                                                                             В. А. Стрільчук