Справа № 206/4199/2012
Провадження № 22-ц/801/1618/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року	Справа № 206/4199/2012	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                 Ковальчука О. В.,
суддів :                 Панасюка О. С., Шемети Т. М.,
за участю секретаря Кирилюк Л. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмент Ван» про заміну сторони виконавчого провадження за участю стягувача: Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц Україна», боржників: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами», ОСОБА_1 , заінтересованої особи: Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький),
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою його представником – адвокатом Момотом Василем Денисовичем, на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області, постановлену у цій справі 23 липня 2020 року у м. Вінниці суддею цього суду Королем О. П., 
В С Т А Н О В И В:
В квітні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Стар Інвестмен Ван» (далі – ТОВ «Стар Інвестмен Ван») звернулось до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2012 року та видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 206/4199/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі – ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна») до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» (далі – ТОВ «Вороновицькі пилорами») про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Вказана заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2012 року, яке набрало законної сили, але не виконане, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Вороновицькі пилорами» на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованість в розмірі 218074,32 доларів США, яка виникла за кредитним договором № 1015-06-08 від 20 червня 2008 року.
24 січня 2019 року відбувся аукціон № UA-EA-20l8-12-21-000021-b у електронній торговій системі ProZorro. Продажі, у якому виставлявся на продаж пул активів банків, що ліквідуються, який складався з активів 21 банку (прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, векселів, а також дебіторської заборгованості), № лоту F170GL38061, замовником якого є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Відомості про зазначений аукціон, його підготовку, проведення та результати – є публічною інформацією з вільним режимом доступу, що розміщена в мережі Інтернет на веб-порталі ProZorro. Продажі за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-EA-2018-12-21-000021-b.
У складі вказаного Лоту № F170GL38061 містилися активи ПАТ «Банк «Петрокоммерц-Україна», зокрема, і право вимоги за кредитним договором № 1015-06-08 від 20 червня 2008 року та за договором поруки №1 від 26 травня 2009 року, за якими відповідно боржником є ТОВ «Вороновицькі пилорами», а поручителем – ОСОБА_1 .
Переможцем аукціону (покупцем вказаного лоту) стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс УКРАЇНА».
19 лютого 2019 року новим кредитором у повному обсязі сплачено на користь первісного кредитора кошти за придбані права вимоги, а 01 березня 2019 року укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №2702/1, за умовами якого, за результатами зазначених відкритих торгів, новим кредитором прийнято у власність права вимоги до боржників первісного кредитора, які деталізовані у додатку № 1. Пункти 9 та 10 цього додатку передбачають перехід права вимоги до ТОВ «Вороновицькі пилорами» та до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1015-06-08 від 20 червня 2008 року та за договором поруки №1 від 26 травня 2009 року відповідно.
Крім того, ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА» підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого банком передано всі наявні оригінали виконавчих документів по придбаним товариством правам вимоги до позичальників, проте виконавчий лист у справі № 206/4199/2012 про стягнення грошових коштів з ТОВ «Вороновицькі пилорами» ТОВ «ЕйПіЕс Україна» передано не було, чим підтверджено його втрату.
Рішенням учасника ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА» № 5 від 30 травня 2019 року назву товариства змінено на ТОВ «Стар Інвестмен Ван». 
Пославшись на викладене, ТОВ «Стар Інвестмен Ван» просило задовольнити заяву про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 липня 2020 року заяву ТОВ «Стар Інвестмен Ван» задоволено, змінено стягувача ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» на його правонаступника ТОВ «Стар Інвестмент Ван» у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2012 року у справі №206/4199/2012 щодо солідарного стягнення заборгованості з ТОВ «Вороновицькі пилорами» та ОСОБА_1 в розмірі 218074,32 долари США (еквівалент 1743068,07 грн.), яка виникла за кредитним договором №1015-06-08 від 20 червня 2008 оку. Видано дублікат виконавчого листа у справі №206/4199/2012 про стягнення заборгованості з ТОВ «Вороновицькі пилорами».
Не погодившись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені заяви про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ТОВ «Стар Інвестмен Ван» зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому просить апеляційний суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з огляду на таке.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Положеннями ст. 12 ЦПК України передбачено, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 2, п. 4, п. 6 – п. 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2012 року у справі № 206/4199/2012 задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» до ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами», з яких солідарно стягнуто на користь банку заборгованість в розмірі 218074,32 доларів США, яка виникла за кредитним договором №1015-06-08 від 20 червня 2008 року (т. 3, а. с. 43-44).
20 листопада 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором №1015-06-08 від 20 червня 2008 року (т. 4, а. с. 8).
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року (т. 4, а. с. 58-59), залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 13 лютого 2019 року (т. 4, а. с. 98-101), поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 206/4799/2012, виданого 20 листопада 2013 року, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вороновицькі пилорами» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором №1015-06-08 від 20 червня 2008 року. 
Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-EA-20l8-12-21-000021-b 24 січня 2019 року відбувся аукціон у електронній торговій системі ProZorro. Продажі, у якому виставлявся на продаж пул активів банків, що ліквідуються, який складався з активів 21 банку (прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання та фізичними особами, векселів, а також дебіторської заборгованості), № лоту F170GL38061, замовником якого є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (т. 5, а. с. 175-178).
У складі вказаного Лоту № F170GL38061 містилися активи ПАТ «Банк «Петрокоммерц-Україна», зокрема, і право вимоги за кредитним договором № 1015-06-08 від 20 червня 2008 року та за договором поруки №1 від 26 травня 2009 року, за якими відповідно боржником є ТОВ «Вороновицькі пилорами», а поручителем – ОСОБА_1 .
Переможцем аукціону (покупцем вказаного лоту) стало ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА».
19 лютого 2019 року ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА» сплатило ПАТ «Банк «Петрокоммерц-Україна» кошти за придбані права вимоги, що підтверджується платіжним дорученням № 14 (т. 5, а. с. 179).
01 березня 2019 року між ПАТ «Банк «Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА» укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за №2702/1, за умовами якого, за результатами зазначених відкритих торгів, новим кредитором прийнято у власність права вимоги до боржників первісного кредитора, які деталізовані у додатку № 1. Пункти 9 та 10 цього додатку передбачають перехід права вимоги до ТОВ «Вороновицькі пилорами» та до  ОСОБА_1  за кредитним договором № 1015-06-08 від 20 червня 2008 року та за договором поруки №1 від 26 травня 2009 року відповідно (т. 5, а. с. 180-182).  
Крім того, ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА» підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого банком передано всі наявні оригінали виконавчих документів по придбаним товариством правам вимоги до позичальників, проте виконавчий лист у справі № 206/4199/2012 про стягнення грошових коштів з ТОВ «Вороновицькі пилорами» ТОВ «ЕйПіЕс Україна» передано не було.
Рішенням учасника ТОВ «ЕйПіЕс УКРАЇНА» № 5 від 30 травня 2019 року назву товариства змінено на ТОВ «Стар Інвестмен Ван» (т. 5, а. с. 171-172). 
У статті 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
В доповнення цього положення Основного Закону в ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (№ 18357/91, п. 40) вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяли, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу– у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, – і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.
Відповідно до ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про зміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України.
Правонаступництво у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом права його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.
Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та є можливою на будь-якій стадії цивільного процесу.
За змістом ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництвом на стадії виконання судового рішення, відбувається вибуття кредитора. Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження. Оскільки до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, переходить і право бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним для розгляду судом заяви про зміну стягувача.
Звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».
За таких обставин, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення заяви ТОВ «Стар Інвестмен Ван» про заміну стягувача, оскільки передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (цесії) є правонаступництвом, і новий кредитор має право звертатись до суду із такою заявою, а заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржника можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.
Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з висновками Верховного Суду в ухвалі від 20 травня 2019 року у цивільні справі № 1003/11357/12.
Апеляційний суд також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ТОВ «Стар Інвестмен Ван», як новий кредитор, має право на отримання дублікату виконавчого листа у справі № 206/4199/2012, оскільки воно звернулася з такою вимогою в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання, з огляду на таке. 
З огляду на зміст ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.
Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції
Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
У п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку
З урахуванням наведеного, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.
Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2018 року у цивільні справі № 2-836/11.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.
Такі висновки апеляційного суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 21 серпня 2019 року у цивільні справі № 2-824/2009.
Разом із тим, необґрунтована відмова у видачі дублікату виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили (рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010).
На підставі викладеного, оскільки видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження у цій справі, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ТОВ «Вороновицькі пилорами» на користь ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» заборгованості за кредитним договором не виконано, заборгованість боржниками не погашена, оригінал виконавчого листа про стягнення грошових коштів з ТОВ «Вороновицькі пилорами» втрачено, а ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2018 року поновлено строк для пред`явлення цього виконавчого листа до виконання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення грошових коштів з ТОВ «Вороновицькі пилорами» у справі № 206/4199/2012.
Доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку з постановленням оскаржуваної ухвали будуть порушені права ОСОБА_1 та ТОВ «Вороновицькі пилорами», передбачені ст. 32 Конституції України, а саме відбудеться порушення банківської таємниці шляхом надання ТОВ «Стар Інвестмен Ван» кредитної справи, яка перебувала у ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» та містить конфіденційну і комерційну інформацію щодо них, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки право вимоги за кредитним договором № 1015-06-08 від 20 червня 2008 року та за договором поруки №1 від 26 травня 2009 року товариство придбало на аукціоні у електронній торговій системі ProZorro.Продажі та, в подальшому, уклало договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за вказаними договорами, отже отримало усі права і обов`язки ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна». ОСОБА_1 та ТОВ «Вороновицькі пилорами» ні правомірність вказаного аукціону, ні його результати не оскаржували, як і не оскаржували договір про відступлення прав вимоги №2702/1 від 01 червня 2019 року, який на час вирішення судом питання про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа є чинним.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи доказів про вручення ОСОБА_1 та ТОВ «Вороновицькі пилорами» повідомлення про зміну кредитора та доводи щодо необхідності встановити, який договір укладено між ТОВ «Стар Інвестмен Ван» та ПАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» - договір факторингу чи договір купівлі-продажу прав вимоги, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки положеннями цивільного закону не передбачено обов`язку встановлення вказаних обставин під час вирішення питання про заміну стягувача та видачу дублікату виконавчого листа.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення страви, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Момотом Василем Денисовичем, залишити без задоволення, ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 23 липня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.
Головуючий О. В. Ковальчук
Судді : О. С. Панасюк
Т. М. Шемета

Текст постанови виготовлено 15 вересня 2020 року.