ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року	Львів	Справа № 260/1630/19 пров. № А/857/5721/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Старунського Д.М.,
суддів Кушнерика М.П., Заверухи М.П.,
за участю секретаря судового засідання Пильо І.І.,
представника відповідача                         Пензова С.В.,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі №260/1630/19 (рішення ухвалено в м.Ужгород, головуючий суддя Плеханова З.Б., повний текст рішення виготовлено та підписано 23.03.2020) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС , треті особи Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Управління Державної казначейської служби України в місті Ужгороді про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, 

                                                      в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 18.11.2019 звернулася в суд із адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС, треті особи Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Управління Державної казначейської служби України в місті Ужгороді, в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019.
-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/00035 від 14.06.2019.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог: Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області, Управління Державної казначейської служби України в місті Ужгороді.
В обґрунтування позову зазначає, що 07.06.2019 нею придбано у нерезидента транспортний засіб - автомобіль такий, що був у користуванні, марка SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , двигун  дизель, кузов універсал, об`єм двигуну 1968 см3, потужність 103Kw, категорія М1, колісна формула 2x4, колір чорний, модельний рік 2015, дата першої реєстрації 25.09.2014 року, загальна кількість місць для сидіння 5, кількість дверей 5, країна виробник- Чехія), за ціною 6400,00 євро. Для підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом разом з митною декларацією подано до митного органу всі необхідні документи. Однак, за результатами розгляду вищевказаної декларації Закарпатською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 за резервним методом, в результаті чого митну вартість вказаного автомобіля визначено за резервним методом в розмірі 9150,00 євро. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/0003 5 від 14.06.2019.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Закарпатська митниця ДФС оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Апелянт вказує, що у зв`язку із заявленням декларантом недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів, а також, у зв`язку із неподанням документів , що підтверджують рівень митної вартості товарів митним органом було правомірно винесено оскаржуване рішення та картку відмови.
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце апеляційного розгляду був повідомлений належним чином, тому колегія суддів, у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає за можливе розглядати справу за його відсутності.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджуються матеріалами справи, що 07.06.2019 позивачем придбано у нерезидента транспортний засіб - автомобіль SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , двигун  дизель, кузов універсал, об`єм двигуну 1968 см3, потужність 103Kw, категорія М1, колісна формула 2x4, колір чорний, модельний рік 2015, дата першої реєстрації 25.09.2014 року, загальна кількість місць для сидіння 5, кількість дверей 5, країна виробник- Чехія), за ціною 6400,00 євро, що підтверджується рахунком-фактурою від 07.06.2019 та експортною декларацією з країни відправлення вантажу 07.06.2019 №19NLJWLVX2A76KWD52 та квитанцією №13258366 від 07.06.2019.
Позивачем до Закарпатської митниці ДФС подано попередню декларацію №UA305160/2019/025499 від 07.06.2019, відповідно до якої митна вартість придбаного автомобіля становить 6400,00 євро.
З врахуванням зазначеної митної вартості розмір митних платежів загалом становив 85000,00 грн., що були сплачені позивачем відповідно до квитанції №13258366 від 07.06.2019.
В Акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, який був проведений 11.06.2019 заступником начальника ВМО на м/п Чоп Закарпатської митниці ДФС було проведено огляд вищевказаного транспортного засобу SKODA Octavia та констатовано наявність пошкоджень на автомобілі, а саме: пошкоджено подряпинами передній бампер, капот, переднє праве крило, передня права дверка, правий поріг, праве заднє крило, задній бампер (т. 1 а.с.31-32).
14.06.2019 суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності №1063/17 від 06.11.2017 року) за заявою ОСОБА_1 проведено автотоварознавче дослідження автомобіля SKODA Octavia 2014 року випуску про що складено звіт про оцінку №410-06-19 від 14.06.2019. 
14.06.2019 декларантом було подано митну декларацію №UA305160.2019026245 у якій вказано митну вартість придбаного автомобіля у розмірі 6400,00 євро на підставі висновку автотоварознавчого дослідження автомобіля №410-06-19 від 14.06.2019 року (а.с.102-103).Закарпатською митницею ДФС 14.06.2019 декларанту було надіслано повідомлення щодо надання додаткових документів для підтвердження заявленої вартості товару , а саме: - платіжного документу про сплату рахунку,  -висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, - інших додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, - надання перекладу українською мовою поданого до митного оформлення рахунку фактури. 
Декларантом у відповідь вказано, що поданий раніше пакет документів є повним і вичерпним відповідно до ч. 1,2 ст. 53 Митного кодексу України (т. 1 а.с. 54).
Судом встановлено, що позивачем до митного органу для підтвердження заявленої фактурної вартості транспортного засобу було надано:
- рахунок-фактура № б/н від 07.06.2019 року; 
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 
-експортну декларацію від 07.12.2018 року №19NLJWLVX2A76KWD52;
-копію попередньої митної декларації №UA305160/2019/025499;
- квитанція №13258366 від 07.06.2019 року; 
-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;
- договір про надання послуг митного брокера;
- висновок експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №410-06-19 від 14.06.2019 року; 
-сертифікат відповідності на транспортний засіб SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ); 
-інформація з Інтернет ресурсу, де було розміщено оголошення щодо родажу авто із зазначенням конкретної ціни, 
-паспорт громадянина України ОСОБА_1 .
Відповідачем було опрацьовано подані декларантом документи, за результатом чого було констатовано, що згідно з МД № UA305160/2019/026245 країною відправлення заявлено Німеччину.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у країні походження (Німеччині) на 3 сторінках та експортна декларація від 07.06.2019 №19NLJWLVX2A76KWD52 із зазначенням країни походження Німеччини.
Автомобіль було придбано у комісійному магазині Autohandel Ter-Linde and ter-Linde V.O.F., який знаходиться за адресою: 33, Hubert van Doornelaan, 6229 VJ Maastricht, Нідерланди.
Розрахунок з представником комісійного магазину Autohandel Тег- Linde and ter-Linde Y.O.F. було проведено у готівковій формі, а документами, що підтверджують митну вартість автомобіля є рахунок-фактура № б/н від 07.06.2019 та експортна декларація від 07.12.2018 року №19NLJWLVX2A76KWD52, де також зазначена ціна, що була сплачена за товар.
Крім того, рахунок-фактура № б/н від 07.06.2019 заповнений продавцем вручну і засвідчений підписами обома сторонами в графі, де зазначається числове значення вартості придбаного автомобіля, наявний рукописний напис “ Є 6400,- contant voldaan ”, що в перекладі з нідерландської означає “ Є 6400,- сплачується готівкою ”.
Разом з цим, за результатами розгляду вищевказаної декларації, 14.06.2019 Закарпатською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 (а.с.17-18).
На підставі вищевказаного рішення відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/00035 від 14.06.2019 (т. 1 а.с.19).
Не погоджуючись із сформованою відповідачем карткою відмови та прийнятим рішенням про коригування митної вартості, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом (резервний), митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не надано жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 МК України.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Зі змісту ст. 19 Конституції України видно, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Згідно із частиною першою статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та главою 8.
За приписами частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Як встановлено частиною першою статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах 5 і 6 статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
За правилами частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини.
Відповідно до частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з частиною першою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч.ч. 2-3 ст. 54 МК України).
Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування.
Водночас частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод – за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 надала наявні у неї документи для підтвердження митної вартості транспортного засобу, зокрема:
- рахунок-фактура № б/н від 07.06.2019; 
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; 
-експортну декларацію від 07.12.2018 №19NLJWLVX2A76KWD52;
-копію попередньої митної декларації №UA305160/2019/025499;
- квитанція №13258366 від 07.06.2019; 
-акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу;
- договір про надання послуг митного брокера;
- висновок експертного автотоварознавчого дослідження з оцінки транспортного засобу №410-06-19 від 14.06.2019; 
-сертифікат відповідності на транспортний засіб SKODA Octavia (2014 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ); 
-інформація з Інтернет ресурсу, де було розміщено оголошення щодо продажу авто із зазначенням конкретної ціни, 
-паспорт громадянина України ОСОБА_1 .
Як встановлено судом, вищевказані документи містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного позивачем транспортного засобу.
На переконання колегії суддів, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 Митного кодексу України.
Зокрема, встановлено, що митну вартість автомобіля визначено за ціною договору, яка визначена у рахунку-фактурі № б/н від 07.06.2019, що також підтверджується експортною декларацією з країни відправлення вантажу від 07.06.2019 №19NLJWLVX2A76KWD52 та квитанцією №13258366 від 07.06.2019.
Рішенням про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 митну вартість автомобіля визначено за резервним методом у розмірі 9150,00 євро, з підстав того, що у митного органу виникли сумніви у правильності визначення митної вартості декларантом, оскільки заявлена митна вартість товару не підтверджена документально і не відповідає інформації по вартості даного транспортного засобу.
Вказане рішення було обґрунтоване тим, що:
1) подані декларантом документи, згідно з переліком і відповідно до умов, зазначених в ч. 2-3 ст. 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари (відсутній платіжний документ про сплату рахунку, експертний висновок носить довідковий характер, витяг з Інтернет джерела цінової пропозиції на даний товар ідентифікувати з оцінюваним товаром не виявляється можливим у зв`язку з відсутністю VIN -коду);
2) неподання на вимогу митного органу відповідно до ст.254 МК України перекладу українською мовою наданого до митного оформлення рахунку-фактури, що унеможливлює належну перевірку щодо числового значення заявленої митної вартості товару, зазначеного у митній декларації;
3) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам наведеним у ст. 58 МК України в частині достовірності складових митної вартості (відсутній платіжний документ, не підтверджена ціна, що була фактично сплачена за товар);
4) невідповідність заявленої митної вартості з ціновою інформацією щодо цього товару, наявною у митного органу           (числовий індикатор, згенерований АСАУР саме для даного транспортного засобу).
Зазначеним рішенням митна вартість товару була скоригована і встановлена у розмірі 9150,00 євро. Джерелом інформації для визначення митної вартості використано середню ціну за яку транспортний засіб визначеної марки, моделі, комплектації пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції, визначену за результатами спрацювання.
Так, у оскаржуваному рішенні зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом на підставі наявної у митного органу інформації вартості даного транспортного засобу, яка згенерована АСАУР ДФС та складає 9150,00 євро.
Відповідачем було зазначено, що внаслідок спрацювання під час прийняття митної декларації до митного оформлення автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) в програмному забезпеченні АСМО “ІНСПЕКТОР” для транспортного засобу з VIN-кодом ТМВJJ7NEXF0075859 було згенеровано числовий індикатор вартості авто на рівні 9150 євро. Окрім того, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, було встановлено, що заявлена митна вартість товару нібито є меншою за рівень вартості вже оформлених аналогічних товарів (вартість в діапазоні від 9352 до 12850 євро).
Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору.
На переконання колегії суддів позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи для визначення митної вартості за ціною рахунку щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частини 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за ціною поданого рахунку-фактури, який містить необхідні відомості про продавця, тощо.
Відтак, у органу доходів і зборів була реальна можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого транспортного засобу.
Окрім цього, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Колегія суддів звертає увагу на те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Така ж позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 в справі №805/2713/16-а.
Колегія суддів враховує, наявний в матеріалах справи звіт про оцінку №410-06-19 від 14.06.2019, у якому експерт дійшов висновку, що вартість на кордоні України без врахування митних платежів та зборів, не розмитненого і не зареєстрованого в Україні автомобіля SKODA Octavia 2014 року випуску, номер   НОМЕР_1 станом на момент виконання дослідження становила 6400,00 євро, таким чином підтвердивши факт справедливості ринкової ціни, що була сплачена за автомобіль позивачем.
Також бере до уваги аварійний стан автомобіля, який підтверджується актом про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 11.06.2019, та фотографіями об`єкту оцінки (т. 1 а.с.31-32).
У Розділі 8 вказаного Звіту про оцінку експертом зазначено, що оцінюваний автотранспортний засіб має ряд дефектів та пошкоджень, що виникли внаслідок експлуатації та ДТП, а саме: -подряпини ( в тому числі і глибокі) та сколи ЛФП переднього бамперу; -пошкодження переднього бамперу-відколота частина ( заміна); -пошкодження та подряпини ЛФП капоту-( ремонт); -подряпини та сколи переднього лівого крила; -подряпини лівого зовнішнього дзеркала заднього виду; -подряпини лівого порогу; -подряпини задньої лівої двері; -сліди відновлення задньої лівої двері; -відсутній ковпак заднього лівого колеса; -подряпини та дрібні сколи лівої боковини; -сколи та подряпини ЛФП заднього бамперу; -пошкодження правої боковини-вмятини (ремонт); -вмятина та подряпини ЛФП правового порогу (ремонт); -подряпини ЛФП передньої правої двері; -пошкодження переднього правого крила-вмятини та пошкодження ЛФП (заміна); -подряпини  днища; -сліди корозії труб вихлопної системи та глушника; -сліди оливи на клапанній кришці; -незначне забруднення оббивки салону та сидінь; -подряпини оббивки салону; -пропалений підлокітник водія; -подряпини та протертості оббивки багажного відділення.
У Висновку експерта зазначено, що при визначені вартості транспортного засобу враховано: 1104,03 євро загальна вартість відновлювального ремонту, ринкову вартість автомобіля бувшого у використанні- 9537,82 євро, термін експлуатації та технічний стан на дату 14.06.209 року , що склало за формулою (1,2) - 6385,00 євро.
На підставі вищезазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішення Закарпатської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA305000/2019/000088/2 від 14.06.2019 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA305000/2019/00035 від 14.06.2019 є протиправними та підлягають скасуванню.
Суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими твердження апелянта про законність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товару.
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі №260/1630/19 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Д. М. Старунський 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. Б. Заверуха  	
                                                                                Повне судове рішення складено 03.07.2020