ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року 
м. Київ
справа № 806/2199/17
адміністративне провадження № К/9901/28316/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Калашнікової О.В.,
суддів: Білак М.В., Губської О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами як суд касаційної інстанції справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 – командира 1-го ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій командира, скасування пункту наказу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою військової частини  НОМЕР_1  на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року (суд у складі головуючого судді Нагірняка М.Ф.), на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року (колегія суддів: головуючий суддя – Франковська К.С., судді: Іваненко Т.В., Кузьменко Л.В.) у справі № 806/2199/17

І. СУТЬ СПОРУ 
1.          У серпні 2017 року ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі – Військова частина), в якому просив:
- визнати протиправними дії командира 1-го ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 стосовно накладення на позивача 22 червня 2017 року дисциплінарне стягнення (усно) у вигляді суворої догани;
- скасувати підпункт 1 пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №55 від 03 липня 2017 року в частині зазначення відсотку (50%) зменшення позивачу премії у червні місяці 2017 року за виконання особливо важливих завдань, розмір якого має бути встановлений відповідно до чинного законодавства, яке регулює порядок призначення премії та її зменшення за наявності у військовослужбовця одного дисциплінарного стягнення, накладеного протягом місяця виплати грошової винагороди за військову службу, зобов`язати провести перерахунок виплаченої у червні 2017 року грошової винагороди в частині нарахування премії.
1.2          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24 липня 2017року  йому стало відомо про зменшення розміру грошового забезпечення за червень 2017 року і що таке зменшення зумовлено накладенням на нього 22 червня 2017 року в усному порядку командиром цього ж батальйону суворої догани. Однак, жодного дисциплінарного проступку він не скоював і 22 червня 2017 року йому дисциплінарне стягнення не оголошувалось, оскільки з 22 червня 2017 року він не перебував на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.
1.3          Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача - ОСОБА_2 ,- командира 1-го ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 (далі – Командир).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
2.           ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді першого заступника командира, начальника штабу 1-го ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .
3.          Наказом командира військової частини НОМЕР_1 "Про виплату окремих видів грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 " від 03 липня 2017 року №55 позивачу був зменшений розмір премії з 450% до 270% за червень 2017 року. Підставою для зменшення позивачу розміру премії слугувала наявність двох дисциплінарних стягнень, а саме - догани, оголошеної наказом №9 від 06 червня 2017 року, та суворої догани (усно) оголошеної 22 червня 2017року командиром 1-го ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 .
4.          Не погоджуючись з діями Командира щодо накладення дисциплінарного стягнення та наказом про зменшення премії, позивач звернувся до суду з позовом.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
5.          Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року, позовні вимоги задоволено частково.
5.1          Визнано протиправними дії командира 1-го ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_1 щодо накладення 22 червня 2017 року на ОСОБА_1 (усно) дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.
5.2          Скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 №55 від 03 липня 2017 року в частині зменшення позивачу премії у червні місяці 2017року в розмірі 135%.  .
6.          Задовольняючи частково позові вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про протиправність дій Командира щодо накладення 22 червня 2017 року на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді «суворої догани», оскільки 22 червня 2017 року ОСОБА_1 був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою.
6.1.          Також судами вказано, що при визначенні розміру премії позивачу у червні 2017 року підлягала врахуванню наявність догани, оголошеної наказом №9 від 06 червня 2017 року, розмір премії за вказаний період повинен був становити 405%, а не 270%. 

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ ТА ВІДЗИВІВ (ЗАПЕРЕЧЕНЬ)
7.          Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Військова частина звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просила скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
8.          У касаційній скарзі зазначено, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано алгоритму порядку звернення військовослужбовців за медичною допомогою, відповідно до якого позивач мав право залишити місце несення служби лише після наказу командира військової частини про звільнення від виконання службових обов`язків та передачі функціональних повноважень на іншу особу.
8.1.          У касаційній скарзі наголошено, що оскаржуваними судовими рішеннями визнано протиправність дій Командира щодо накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, проте, сам усний наказ від 22 червня 2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідно до пункту «в» статті 68 Дисциплінарного статуту не скасовано, він є чинним і продовжує діяти.
8.2.          На думку представника Військової частини, при винесенні наказу від 03 серпня 2017 року №55 в частині виплати у меншому розмірі суми премії позивачу, відповідач діяв в межах та відповідно до своїх повноважень, оскільки оголошена догана не скасована, а порядок преміювання було дотримано.
8.3.          Також представник Військової частини наголосив, що під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції його було обмежено у часі виступу, внаслідок чого він був позбавлений можливості надати пояснення і звернути увагу на суттєві порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції.
8.5          Окрім того, в касаційній скарзі зазначено, що суди першої та апеляційної інстанцій не звернули увагу, що ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду із цим позовом.
9.          Позивачем подано відзив на касаційну скаргу Військової частини, в якій він просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення – без змін.
9.1.          Вказав, що 21 червня 2017 року (напередодні усного наказу) він звернувся до медичної частини за кваліфікованою допомогою, лікарі порекомендували пройти обстеження у військовому шпиталі, однак, зважаючи на кінець робочого дня, до шпиталю він звернувся 22 червня 2017 року. Про те, що позивач відбуває до військового шпиталю для медичного обстеження він усно повідомив Командира та т.в.о. командира військової частини – підполковника Марчука ввечері 21 червня 2017 року, що відповідає вимогам статті 255 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Окрім того, позивач наголосив, що 22 червня 2017 року його рапорт довгий час не підписували, а після виходу на військову службу (26 червня 2017 року) ОСОБА_2 написав рапорт щодо відсутності позивача на військовій службі 22 червня 2017 року більше трьох годин без поважних причин. У зв`язку із викладеними обставинами було проведено службове розслідування та 11 липня 2017 року складено акт службового розслідування, за результатами якого встановлено факт захворювання ОСОБА_1 та звернення до шпиталю.
9.2.          Стосовно пропуску строку звернення до суду ОСОБА_1 вказав, що при зверненні до суду просив поновити строк, вказуючи відповідні підстави, однак, суди дійшли висновку, що позов подано у строк, передбачений частиною другою статті 99 КАС України (в редакції на момент звернення позивача із позовом до суду). Також позивач у відзиві наголосив, що про факт притягнення його 22 червня 2017 року до дисциплінарної відповідальності йому стало відомо із листа Військової частини від 24 липня 2017 року, і він одразу звернувся до суду  - 03 серпня 2017 року.
9.3.          Щодо чинності усного наказу Командира про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності у вигляді «суворої догани», позивач вказав наступне. Враховуючи, що вказане дисциплінарне стягнення було накладено на позивача в усній формі, на думку позивача, визнання протиправними дій посадової особи Військової частини щодо його накладення є достатнім способом захисту прав, також це свідчить, що подальші дії командира стосовно прийняття рішення про зменшення премії у червні місяці 2017 року в розмірі 135% є незаконним. Позивач зауважив, що у разі відсутності письмово оформленого наказу про накладення дисциплінарного стягнення відсутній і документ, стосовно якого можна було б заявляти вимогу про скасування в судовому порядку.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА 
10.          Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11.          Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року N 551-XIV (далі – Дисциплінарний статут).
12.          Дисциплінарним статутом передбачено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.
13.          Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
14.          Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
15.          Згідно з пунктом «в» частини першої статті 69 Дисциплінарного статуту на вищих офіцерів може бути накладене дисциплінарні стягнення у вигляді суворої догани.
16.          Статтею 70 Дисциплінарного статуту визначено, що командир роти (корабля 4 рангу), батальйону (корабля 3 рангу) щодо підлеглих офіцерів користується правом робити зауваження, оголошувати догану, сувору догану.
17.          Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення. 

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
18.          Статтею 87 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене після шести місяців з дня вчинення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці, а також час відсутності на службі без поважних причин.
19.          Згідно зі статтями 97, 98 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.
20.          Статтею 106 Дисциплінарного статуту передбачено, що усі заохочення та дисциплінарні стягнення (крім зауваження), передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).
21.          Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут Внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі – Статут Внутрішньої служби).
22.          Відповідно до частини дев`ятою, десятої статті 104 Статут Внутрішньої служби начальник штабу батальйону зобов`язаний вести облік бойової підготовки; знати наявність особового складу в підрозділах батальйону, не менше ніж один раз на три місяці перевіряти в підрозділах стан та облік озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, спорядження, статутів, порадників, навчальних посібників та інших матеріальних засобів, а облік особового складу - щомісяця, контролювати якість занять з питань додержання вимог безпеки на заняттях і під час роботи.
23.          Статтею 246 Статуту Внутрішньої служби визначено, що основними лікувально-профілактичними заходами є диспансеризація, амбулаторне, стаціонарне і санаторно-курортне лікування військовослужбовців. 

З метою запобігання поширенню інфекційних захворювань лікувально-профілактичні заходи, які пропонуються медичною службою, обов`язкові для виконання всіма військовослужбовцями.
24.          Відповідно до статті 248 Статуту Внутрішньої служби медичний контроль за станом здоров`я військовослужбовців здійснюється шляхом проведення, зокрема, медичних оглядів та поглиблених і контрольних медичних обстежень.
25.          Статтями 254, 255 Статуту Внутрішньої служби визначено, що військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини. 

Амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини. 

Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.
26.          Згідно з частиною першою статті 257 Статуту Внутрішньої служби висновок про часткове або повне звільнення військовослужбовців строкової служби від занять, робіт, несення служби у наряді, а офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом - від виконання службових обов`язків дається лікарем, а у військових частинах, де лікар за штатом не передбачений, - фельдшером не більше ніж на шість діб. У разі потреби термін звільнення може бути продовжено. Рекомендації лікаря (фельдшера) про часткове або повне звільнення від виконання обов`язків підлягають виконанню посадовими особами.
27.          Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджена наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року N 260 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 липня 2008 р. за N 638/15329; в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі – Інструкція N 260).
28.          Згідно з пунктом 31.5 розділу XXXI «Преміювання військовослужбовців» командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії частково на:
10 % - у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "догана";
20 % - у разі накладення на військовослужбовця дисциплінарного стягнення "сувора догана";
40% - у разі накладення на військовослужбовця двох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана");
50 % - у разі накладення на військовослужбовця трьох дисциплінарних стягнень "догана" ("сувора догана").

VI. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
29.          08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року                N 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі – Закон N 460-IX).
30.          Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону N 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
31.          Частинами першою-третьою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
32.          Враховуючи вимоги статті 341 КАС України та вимоги касаційної скарги, касаційний перегляд оскаржуваних судових рішень буде здійснюватися в межах задоволених у справі позовних вимог.
33.          Предметом спору в даній справі є дії Командира стосовно накладення на позивача 22 червня 2017 року дисциплінарне стягнення (усно) у вигляді суворої догани, що спричинило в подальшому зменшення розміру його премії.
34.          Відповідно до статті 69 Дисциплінарного статуту сувора догана є одним із видів дисциплінарного стягнення.
35.          Згідно зі статтею 106 Дисциплінарного статуту усі дисциплінарні стягнення заносяться до службової картки військовослужбовця.
36.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що до службової картки ОСОБА_1 22 червня 2017 року внесена догана за невиконання обов`язків Статуту Внутрішньої служби (пункт 1 статті 103, пункти 9, 10 статті 104).
37.          Згідно з вимогами Дисциплінарного статуту про накладення будь-яких дисциплінарних стягнень та про підстави їх накладення військовослужбовцю повинно бути повідомлено та роз`яснено. 
38.          Однак, позивач заперечує факт оголошення йому в усній формі суворої догани 22 червня 2017 року, вказує, що він в цей день перебував на лікарняному, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22 червня 2017 року №16. Згідно з вказаним наказом майор ОСОБА_1 , начальник штабу 1 ремонтно-відновлювального батальйону з 22 червня 2017 року по 24 червня 2017 року був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою. Підставами для винесення цього наказу є довідка лікаря №2122/11 від 22 червня 2017 року.
39.          Таким чином, колегія суддів Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій щодо неправомірності накладення 22 червня 2017 року дисциплінарного стягнення на позивача, оскільки він у цей день був звільнений від виконання службових обов`язків. 
40.          Судами попередніх інстанцій також встановлено, що наказом від 06 червня 2017 року №9 на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин у позивача було одне дисциплінарне стягнення у вигляді догани, що, відповідно до положень пункту 31.5 Інструкції N 260, слугувало правовою підставою для позбавлення його премії у розмірі 10%. 
41.          Є необґрунтованими доводи відповідача, викладені в касаційній скарзі, щодо не врахування судами попередніх інстанцій порядку звернення військовослужбовців за медичною допомогою, оскільки звільнення ОСОБА_1 22 червня 2017 року від виконання службових обов`язків підтверджується саме наказом командира військової частини НОМЕР_1 , що свідчить про дотримання зазначеного порядку.
42.          Доводи Військової частини щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду є безпідставними, судами першої та апеляційної інстанцій була надана правова оцінка дотримання строку звернення до суду та визнано, що ОСОБА_3 звернувся в межах встановленого статтею 99 КАС України (в редакції чинній на момент звернення до суду першої інстанції) строку звернення до суду. У касаційній скарзі відповідач не вказав жодних обставин, що свідчили б про не дотримання позивачем вимог статті 99 КАС України, обмежившись лише зазначенням, що позов підлягав залишенню без розгляду.
43.          Також є необґрунтованими доводи Військової частини з приводу продовження дії усного наказу про оголошення ОСОБА_3 суворої догани, оскільки в судовому порядку визнано протиправність дій Командира щодо накладення такого дисциплінарного стягнення, що свідчить і про протиправність відповідного усного наказу. 
44.          Таким чином, Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог              ОСОБА_1 .
45.          Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
46.          Враховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених в цих рішеннях, тому касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ
47.          З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року та постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                   О.В. Калашнікова
                                                                                                      М.В. Білак
                                                                                             О.А. Губська